Enn Tarto
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Poliitik_ja_vabadusv%C3%B5itleja_Enn_Tartu_Tartu_t%C3%A4hetorni_juures_24._veebruaril_2013.jpg/200px-Poliitik_ja_vabadusv%C3%B5itleja_Enn_Tartu_Tartu_t%C3%A4hetorni_juures_24._veebruaril_2013.jpg)
Enn Tarto (25. syyskuuta 1938 Tartto – 18. heinäkuuta 2021) oli virolainen poliitikko ja itsenäisyystaistelija.[1]
Viron kuuluessa vielä Neuvostoliittoon Tarto joutui kolme kertaa vankileireille, joissa hän vietti yhteensä 14 vuotta. Viimeisen kerran hän vapautui vuonna 1988. Viron itsenäistyttyä hän toimi muun muassa kansanedustajana riigikogussa sekä kaupunginvaltuutettuna Tartossa. Hän oli myös mukana perustamassa uudelleen maanpuolustusjärjestö Kaitseliittoa. Tarto sai elämänsä aikana lukuisia sekä virolaisia että muiden maiden antamia tunnustuksia ja hänet valittiin vuonna 1999 mukaan 20. sajandi sada suurkuju -listalle.[2]
Lähteet
- ↑ Barbara Oja: Suri vabadusvõitleja ja poliitik Enn Tarto Eesti Rahvusringhääling. 18.7.2021. Arkistoitu 18.7.2021. Viitattu 19.7.2021. (viroksi)
- ↑ Henn Uuetoa, Vilja Kohler: Suri vabadusvõitleja ja poliitik ning Tartu linna aukodanik Enn Tarto Tartu Postimees. 18.7.2021. Arkistoitu 18.7.2021. Viitattu 19.7.2021. (viroksi)
|
Tämä poliitikkoon liittyvä artikkeli on tynkä. Voit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia.