Dmitri Kabalevski
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Boris_Klavdievich_Kabalevsky%2C_Dmitri_Kabalevsky%2C_Elena_Kabalevsky._St._Petersburg%2C_1909.jpg/250px-Boris_Klavdievich_Kabalevsky%2C_Dmitri_Kabalevsky%2C_Elena_Kabalevsky._St._Petersburg%2C_1909.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Nadezhda_Kabalevsky%2C_Dmitry_Kabalevsky%2C_Elena_Kabalevsky._St._Petersburg%2C_1911.jpg/250px-Nadezhda_Kabalevsky%2C_Dmitry_Kabalevsky%2C_Elena_Kabalevsky._St._Petersburg%2C_1911.jpg)
Dmitri Borisovitš Kabalevski (ven. Дми́трий Бори́сович Кабале́вский, 30. joulukuuta (J: 17. joulukuuta) 1904 Pietari – 14. helmikuuta 1987 Moskova)[1] oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja musiikkipedagogi ja Neuvostoliiton musiikin merkittävä edustaja. Hän oli vuodesta 1939 Moskovan konservatorion professori. Hän sävelsi isänmaallisia oopperoita ja elokuvamusiikkia. Sävellystyyliinsä hän sai vaikutteita venäläisestä kansanmusiikista.[2].
Kabalevski syntyi Pietarissa ja opiskeli Nikolai Mjaskovskin johdolla Moskovan konservatoriossa. Toisen maailmansodan aikana hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Hän oli myös Neuvostoliiton säveltäjäliiton johtavia hahmoja. Kabalevski sävelsi muun muassa oopperoita, konserttoja, pianomusiikkia ja myös musiikkia mykkäelokuviin. Hänen tunnetuin teoksensa on humoristinen orkesterisarja Koomikot.
Kabalevski kävi Suomessa tammi–helmikuussa 1945 neuvostoliittolaisen kulttuuridelegaation jäsenenä. Hän tapasi useita suomalaisia, muun muassa Uuno Klamin ja Martti Similän. Hän oli vierailunsa jälkeen kirjeenvaihdossa useiden suomalaisten kanssa. Lisäksi hän lähetti Suomeen lahjoituksena useiden neuvostoliittolaisten teosten partituureja, joita 1940-luvun jälkipuoliskolla otettiin RSO:n ja HKO:n ohjelmistoon.
Kabalevski sai musiikillisista ansioistaan useita valtion palkintoja, kuten kolme Stalin-palkintoa.
Lähteet
|