Clara Immerwahr
Clara Immerwahr | |
---|---|
![]() Immerwahr noin vuonna 1890 | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 21. kesäkuuta 1870 Polkendorf, Sleesian provinssi, Preussin kuningaskunta |
Kuollut | 2. kesäkuuta 1915 (44 vuotta) Dahlem, Berliini, Saksan keisarikunta |
Koulutus ja ura | |
Tutkinnot | Breslaun yliopisto |
Väitöstyön ohjaaja | Richard Abegg |
Tutkimusalue | kemia |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Clara Immerwahr (21. kesäkuuta 1870 Polkendorf, Sleesian provinssi, Preussin kuningaskunta – 2. toukokuuta 1915 Dahlem, Berliini, Saksan keisarikunta) oli saksalainen kemisti ja ensimmäinen nainen, josta tuli Saksassa kemian tohtori. Immerwahr opiskeli Breslaun yliopistossa kuunteluoppilaana, mutta Richard Abegg ohjasi silti hänen väitöstyön pariin ja julkaisi tämän kanssa myös tutkielman. Hän oli naimisissa Nobel-palkitun kemistin Fritz Haberin kanssa.
Nuoruus ja koulunkäynti
Clara Immerwahr syntyi vuonna 1870 Polkendorffin maatilalla lähellä Breslauta. Hänen isänsä Philipp oli kemisti, joka oli siirtynyt maanviljelijäksi tehdashankkeensa epäonnistuttua. Claran äiti oli Anne Korn. Clara oli nuorin neljästä sisaruksestaan Ellistä, Rosesta ja Paulista.[1]
Immerwahrien tyttölapset saivat alkuun koulutuksensa yksitysopettajilta, mutta vuodesta 1877 kaikki kolme alkoivat käydä heidän isoäitinsä taloon perustettua tyttökoulua. Clara oli innokas koululainen ja halusi seurata veljeään tieteelliselle uralle. Paul oli jo yliopistossa, kun hänen sisaruksensa vasta valmistuivat peruskoulusta.[1]
Clara Immerwahr valmistui 22-vuotiaana Höhere Mädchenschulesta, joka oli eräänlainen nuorille naisille tarkoitettu koulu, jossa tarjottiin opetusta, jotta naiset voisivat toteuttaa ”luonnollista tarkoitustaan” aviovaimoina ja äiteinä. Immerwahr aloitti tämän jälkeen opettajaseminaarin, joka oli ainoa koulu, jossa tarjottiin ammattikoulutusta naisille. Yliopisto-opintoja varten hän joutui ottamaan yksityisopetusta ja suorittamaan abituerienttikoetta vastaavan kokeen, jonka hän läpäisi vuonna 1896.[2]
Breslaun ensimmäinen naistohtori
Immerwahr aloitti vuonna 1896 opinnot Breslaun yliopistossa. Hän oli kuitenkin vain vierailevana kuunteluoppilaana, sillä naiset pääsivät yliopistoon vasta vuonna 1908.[2] Immerwahr kiinnostui yliopistossa erityisesti fysikaalisesta kemiasta.[3]
Fysikaalisen kemian pioneeri Richard Abegg ei huomioinut Immerwahrin kuunteluoppilaan statusta vaan alkoi ohjata tätä tohtorin tutkintoa varten. Abegg ja Immerwahr julkaisivat vuonna 1900 yhteisen tutkimusartikkelin. Immerwahr itse julkaisi vuonna 1901 väitöskirjansa ja valmistui tohtoriksi. Hän oli Breslaun yliopiston ensimmäinen tohtoriksi valmistunut nainen.[3]
Avioliitto
Immerwahr meni vuonna 1901 naimisiin tunnetun kemistin Fritz Haberin kanssa, ja he asettuivat Karlsruheen. Vaikka Immerwahr todennäköisesti uskoi pystyvänsä yhdistämään perhe-elämän ja tieteellisen uransa, hän ei siinä onnistunut. Hän kuitenkin auttoi miestään tutkimuksissa ja teki yhteistyötä muun muassa termodynamiikkaa käsittelevän oppikirjan parissa.[1]
Immerwahr ajautui hiljalleen kauemmaksi tieteellisestä urasta ja joutui perinteiseen kotiäidin rooliin. Hänen miehensä oli varsin urakeskeinen, eikä hänellä siksi ollut mahdollisuuksia kehittää omaa uraansa. Tähän vaikutti myös heidän vuonna 1902 syntynyt Hermann-poika, joka sairasteli paljon.[4]
Itsemurha
Clara Immerwahr otti varhain aamulla 2. toukokuuta 1915 miehensä pistoolin ja ampui itsensä talon puutarhassa.[1] Itsemurhan syy on herättänyt paljon keskustelua, eikä siitä ole historioitsijoiden kesken yksimielisyyttä.[5] Toiset ovat väittäneet, ettei Immerwahr voinut hyväksyä miehensä osallistumista ensimmäisen maailmansodan kemialliseen sodankäyntiin ja oli ampunut itsensä perheriidan jälkeen.[6] Todennäköisesti itsemurhan taustalla olivat useat eri tekijät: Immerwahrin läheiset ystävät Richard Abegg ja Otto Sackur olivat kuolleet hiljattain, ja sota toi yleistä tuhoa maailmaan.[7]
Lähteet
- Friedrich, Bretislav & Hoffman, Dieter: Clara Haber, nee Immerwahr (1870–1915): Life, Work and Legacy. Zeitschrift für anorganische und allgemeine Chemie, 3/2016, 642. vsk, nro 6, s. 437–448. Wiley-Vch Verlag. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 2.4.2018. (englanniksi)
Viitteet
- ↑ a b c d Dick, Jutta: Clara Immerwahr Jewish Women: A Comprehensive Historical Encyclopedia. 1.3.2009. Jewish Women’s Archive. Viitattu 10.8.2022. (englanniksi)
- ↑ a b Friedrich & Hoffman, s. 438.
- ↑ a b Friedrich & Hoffman, s. 439.
- ↑ Friedrich & Hoffman, s. 441–442.
- ↑ Friedrich & Hoffman, s. 443.
- ↑ Friedrich & Hoffman, s. 444.
- ↑ Friedrich & Hoffman, s. 446.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clara Immerwahr Wikimedia Commonsissa
|