Annika Zillekens
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Schleu vuonna 2012 | |||
Maa: ![]() | |||
Naisten nykyaikainen viisiottelu | |||
MM-kilpailut | |||
![]() | Moskova 2011 | joukkue | |
![]() | Rooma 2012 | viesti | |
![]() | Moskova 2016 | viesti | |
![]() | Kairo 2017 | viesti | |
![]() | Kairo 2017 | joukkue | |
![]() | Moskova 2011 | viesti | |
![]() | Berliini 2015 | joukkue | |
![]() | Mexico City 2018 | yksilö | |
![]() | Mexico City 2018 | viesti | |
![]() | Chengdu 2010 | joukkue | |
![]() | Moskova 2016 | joukkue | |
![]() | Kairo 2017 | joukkue | |
![]() | Mexico City 2018 | joukkue | |
![]() | Budapest 2019 | joukkue | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Debrecen 2010 | joukkue | |
![]() | Székesfehérvár 2014 | joukkue | |
![]() | Bath 2015 | viesti | |
![]() | Minsk 2017 | viesti | |
![]() | Krakova 2023 | joukkue | |
![]() | Debrecen 2010 | viesti | |
![]() | Medway 2011 | viesti | |
![]() | Medway 2011 | joukkue | |
![]() | Székesfehérvár 2014 | viesti | |
![]() | Bath 2015 | joukkue | |
![]() | Drzonków 2013 | joukkue | |
![]() | Drzonków 2013 | viesti |
Annika Zillekens (o.s. Schleu, s. 3. huhtikuuta 1990) on saksalainen nykyaikainen viisiottelija ja maailmanmestari.
Ura
Zillekens kilpaili ensimmäistä kertaa aikuisten kilpailuissa vuonna 2009. Ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui vuotta myöhemmin EM-kilpailuissa, kun hän oli yksilökilpailun 15. Hän osallistui vuonna 2010 ensimmäistä kertaa myös maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän sai myös ensimmäisen arvokisamitalin samoista MM-kilpailuista, kun Saksan joukkue oli kolmas joukkuekilpailussa. Ensimmäiset EM-mitalit Schelu sai vuoden 2011 kilpailuista, kun hän saavutti EM-hopeaa sekä viesti- että joukkuekilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2011 Zillekens voitti ensimmäisen MM-kullan viestikilpailusta. Saksa uusi viestikullan vuotta myöhemmin Rooman MM-kisoissa. Zillekens osallistui myös Lontoon olympialaisiin. Hän oli miekkailun 31., uinnin 23., ratsastuksen 11. ja ampumajuoksun 27. Kokonaiskilpailussa hän oli 26.[1][2]
Vuonna 2013 Zillekens saavutti kaksi EM-pronssia viesti- ja joukkuekilpailusta. Vuonna 2014 hän voitti ensimmäisen EM-kultansa, kun Saksan joukkue voitti joukkuekilpailun. Hän sai samoissa EM-kilpailuissa myös viestihopeaa. Vuonna 2015 Bathin EM-kilpailuissa hän voitti EM-kultaa viestikilpailussa ja EM-hopeaa joukkuekilpailussa. Berliinin MM-kilpailuissa hän voitti MM-hopeaa viestikilpailussa. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa Zillekens voitti viestissä MM-kultaa sekä MM-pronssia joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Zillekens oli uinnin 20., miekkailun 18., ratsastuksen 12. ja ampumajuoksun 3. Yhteistuloksissa hän oli neljäs.[3][2]
Vuonna 2017 Zillekens saavutti EM-kultaa ja MM-kultaa viestikilpailuissa sekä MM-pronssia joukkuekilpailussa. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Zillekens saavutti kaksi MM-hopeaa, kun Saksan joukkue oli toinen viestissä ja Schelu oli toinen yksilökilpailussa. Yksilökilpailun MM-hopea oli Zillekensin uran ensimmäinen arvokisamitali yksilökilpailussa.[2]
Tokion olympialaisissa 2021 Zillekens sijoittui 31:nneksi. Hän johti kilpailua ennen esteratsastusta, mutta jäi pisteittä ratsastusosiossa kun hänen käyttämänsä hevonen ei suostunut lähtemään kilparadalle.[4][5] Tämän vuoksi Zillekens löi hevosta raipalla useita kertoja. Tapaus sai suurta huomiota ja Saksan eläinsuojeluyhdistys teki hänestä jopa rikosilmoituksen eläinrääkkäyksestä.[6]
Lähteet
- ↑ 2012 Summer Olympics - Modern Pentathlon - Individual, Women Olympedia. Viitattu 4.4.2021. (englanniksi)
- ↑ a b c Annika Schleu UIPM. Viitattu 4.4.2021. (englanniksi)
- ↑ 2016 Summer Olympics - Modern Pentathlon - Individual, Women Olympedia. Viitattu 4.4.2021. (englanniksi)
- ↑ Suomen lajiliitto moittii viisiottelun tuomaritoimintaa hevosen piiskaustapauksessa Tokion olympialaisissa Yle Urheilu. 8.8.2021. Viitattu 30.10.2023.
- ↑ 2020 Summer Olympics – Modern Pentathlon – Individual, Women www.olympedia.org. Viitattu 30.10.2023.
- ↑ Hevosta olympialaisissa piiskanneesta viisiottelijasta tehtiin rikosilmoitus Yle Urheilu. 13.8.2021. Viitattu 30.10.2023.