Andreas Hofgaard Winsnes
Andreas Hofgaard Winsnes | |
---|---|
![]() Winsnes 1930-luvulla | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 25. lokakuuta 1889 Nord-Odal, Norja |
Kuollut | 9. heinäkuuta 1972 (82 vuotta) Oslo, Norja |
Arvonimi | professori |
Koulutus ja ura | |
Instituutti | Oslon yliopisto |
Tutkimusalue | aate- ja kirjallisuushistoria |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Andreas Hofgaard Winsnes (25. lokakuuta 1889 Nord-Odal – 9. heinäkuuta 1972 Oslo) oli norjalainen aate- ja kirjallisuushistorioitsija. Ennen akateemista uraansa hän toimi opettajana, ja hänen oppilaitaan olivat muun muassa kruununprinssi Olavi ja Arne Næss. Vuonna 1920 Winsnes väitteli tohtoriksi aiheenaan Johan Nordahl Brun, ja vuonna 1938 hänestä tuli Oslon yliopiston saksalaisen kirjallisuushistorian professori. Myöhemmin hänestä tuli Norjan ensimmäinen aatehistorian professori. Winsnes oli humanisti, joka vastusti positivismia, utilitarismia ja naturalismia.[1]
Teoksia
- Johan Nordahl Brun, en monografi (1919, väitöskirja)
- Var Wergeland rationalist? (1923)
- Det Norske Selskab (1924)
- Niels Treschow – en opdager til menneskelighet (1927)
- Den annen front (1932)
- Norges Litteratur 1880–1914 (1937)
- Diktning og livssyn (1949)
- Sigrid Undset – en studie i kristen realisme (1949)
- Hans E. Kinck og vår tid (1954)
- Jacques Maritain – en studie i kristen filosofi (1957)
- Kristendommen og de intellektuelle (1958)
- Welhaven og filosofien (1965)
Lähteet
- ↑ Langslet, Lars Roar: Andreas Hofgaard Winsnes Store norske leksikon. 5.12.2023. Viitattu 27.2.2024. (norjaksi)
|