André Greipel
André Greipel | |
---|---|
![]() André Gripel vuonna 2016 | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 16. heinäkuuta 1982 (ikä 42) |
Kansalaisuus | ![]() |
Pyöräilijä | |
Pituus | 184 cm |
Paino | 75 kg |
Joukkue | lopettanut |
Laji | maantie |
Rooli | ajaja |
Ajajatyyppi | kirimies |
Ura | |
Ammattilaisjoukkue(et) | |
2005 2006-2007 2008–2010 2011 2012–2018 2019 2020−2021 | Team Wiesenhof T-Mobile Team Team High Road / Team Columbia Omega Pharma-Lotto Lotto-Belisol / Lotto Soudal Arkéa–Samsic Israel Start-Up Nation |
Suurimmat voitot | |
Tour Down Under 2008, 2010 | |
Tiedot päivitetty: 18. tammikuuta 2022 | |
Aiheesta muualla | |
www.andregreipel.de | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Miesten pyöräily | |||
Maa: ![]() | |||
Maantiepyöräilyn MM-kilpailut | |||
![]() | Kööpenhamina 2011 | maantieajo |
André Greipel (s. 16. heinäkuuta 1982 Rostock) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2005–2021. Hän asuu Kritzmowissa, Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa.
Kirimiehenä tunnettu Greipel aloitti ammattilaisuransa Team Wiesenhof -tallissa vuonna 2005, jolloin hän voitti kuudennen etapin Tanskan ympäriajossa sekä kirikilpailun Rheinland-Pfalzin ympäriajossa.
Greipel siirtyi T-Mobile-talliin (sittemmin nimeltään Team HTC) vuoden 2006 alussa. Tulokasvuonnaan saksalaistallissa hän voitti 1. ja 4. etapin Rheinland-Pfalzin ympäriajossa sekä sijoittui toiseksi Espanjan ympäriajon kuudennella osuudella. Vuonna 2007 hän voitti kaksi etappia Saksin ympäriajossa.
Vuonna 2008 Greipel ajoi ainakin voittojen määrässä mitattuna siihen mennessä parhaan ammattilaisvuotensa. Greipel voitti ProTour-sarjaan kuuluvan Tour Down Under -etappikilpailun. Kokonaiskilpailun lisäksi hän voitti pistekilpailun sekä 2., 4., 5. ja 6. etapin. Hän oli paras myös kilpailua edeltäneessä Down Under Classic -kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna hän otti ensimmäisen etappivoittonsa suuressa ympäriajossa voittamalla Italian ympäriajon 17. etapin. Kauden edetessä Greipel saavutti useita voittoja myös muissa etappi- ja yhden päivän kilpailuissa.
Vuonna 2009 Greipel voitti Espanjan ympäriajossa pistekilpailun ja neljä etappia ja johti myös kokonaiskilpailua kahden etapin ajan.[1][2] Lisäksi hän voitti yhden etapin ProTour -kilpailuissa Tour Down Underissa ja Puolan ympäriajossa. Yhden päivän kilpailuista hän voitti 1.HC-kategoriaan (eli seuraavalle tasolle ProTourin jälkeen) luokitellun Philadelphia International Championship -kilpailun.
Vuonna 2010 Greipel voitti toistamiseen Tour Down Underin kokonaiskilpailun. Italian ympäriajossa hän voitti 18. etapin. Hän voitti kauden aikana yhteensä 21 kilpailua ja hänet nimettiin Saksan vuoden miespyöräilijäksi[3].
Kaudella 2011 Greipel edusti Omega Pharma-Lotto-joukkuetta. Ranskan ympäriajossa hän voitti 10. etapin. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa hän sai maantieajon pronssia. Kausilla 2012−2018 hän kilpaili belgialaistallissa, nimeltään viimeksi Lotto Soudal. Tuon vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti 4., 5. ja 13. etapin. Vuonna 2013 hän voitti maantieajon Saksan-mestaruuden ja Ranskan ympäriajon kuudennen etapin. Hän voitti maansa maantieajomestaruuden myös 2014. Hän voitti samana vuonna yhden etapin Ranskan ympäriajossa.
Vuonna 2015 Greipel voitti neljä etappia Ranskan ympäriajossa. Lisäksi hän voitti Vattenfall Cyclassicsin. Hän voitti Italian ympäriajossa etapin 2015 ja kolme etappia 2016. Hän voitti maantieajon Saksan-mestaruuden jälleen 2016. Hän voitti saman vuoden Ranskan ympäriajon päätösetapin.
Greipel voitti Italian ympäriajossa 2017 toisen etapin ja siirtyi kokonaiskilpailun johtoon yhden etapin ajaksi[4].
Greipel edusti Arkéa–Samsic-tallia vuonna 2019. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2020–2021 hän ajoi Israel Start-Up Nation -joukkueessa.[4]
Saavutuksia
- 2005
- Tanskan ympäriajo, etapin 6 voitto
- Rheinland-Pfalzin ympäriajo, kirikilpailun voitto
- 2006
- Rheinland-Pfalzin ympäriajo, etappien 1 ja 4 voitto
- Espanjan ympäriajo, 6. etapilla toinen
- 2007
- Saksin ympäriajo, etappien 1 ja 2 voitto
- 2008
- Down Under Classic, voitto
- Tour Down Under, kokonaiskilpailun, pistekilpailun sekä etappien 2, 4, 5 ja 6 voitto
- Italian ympäriajo, etapin 17 voitto
- Itävallan ympäriajo, pistekilpailun ja etapin 4 voitto
- Eneco Tour, etapin 2 voitto
- Saksan ympäriajo, etapin 4 voitto
- Saksin ympäriajo, etappien 1 ja 3 voitto
- Rund um die Nürnberger Altstadt, voitto
- Kampioenschap Van Vlaanderen, voitto
- Münsterland Giro, voitto
- 2009
- Tour Down Under, etapin 1 voitto
- Dunkerquen neljän päivän ajo, etapin 6 voitto
- Baijerin ympäriajo, pistekilpailun sekä etappien 1, 3 ja 5 voitto
- Neuseen Classics – Rund um die Braunkohle, voitto
- Philadelphia International Championship, voitto
- Ster Elektrotoer, etappien 2, 3 ja 5 voitto
- Itävallan ympäriajo, pistekilpailun[5] sekä etappien 1, 6 ja 8 voitto
- Saksin ympäriajo, etapin 1 voitto
- Puolan ympäriajo, etapin 7 voitto
- Espanjan ympäriajo, pistekilpailun sekä etappien 4, 5, 16 ja 21 voitto, etapilla 17 kolmas
- Pariisi–Bourges, voitto
- 2010
- Tour Down Under, kokonaiskilpailun, pistekilpailun sekä etappien 1, 2 ja 4 voitto
- Trofeo Magaluf – Palmanova, voitto
- Volta ao Algarve, pistekilpailun sekä etapin 2 voitto
- Presidential Tour of Turkey, pistekilpailun sekä etappien 1 (aika-ajo), 2, 5, 6 ja 8 voitto
- Italian ympäriajo, etapin 18 voitto
- Itävallan ympäriajo, pistekilpailun[6] sekä etappien 1 ja 6 voitto
- Puolan ympäriajo, etappien 2 ja 7 voitto
- Vattenfall Cyclassics, kolmas
- Eneco Tour, etappien 2 ja 6 voitto
- Britannian ympäriajo, etappien 1, 6 ja 8 voitto
- 2011
- Volta ao Algarve, etapin 4 voitto
- Gent–Wevelgem, neljäs
- De Pannen kolmen päivän ajo, etapin 1 voitto
- Presidential Tour of Turkey, etapin 6 voitto
- Belgian ympäriajo, pistekilpailun[7] sekä etappien 1 ja 4 voitto
- Ranskan ympäriajo, etapin 10 voitto, etapilla 11 toinen, etapeilla 7 ja 21 kolmas
- Eneco Tour, etappien 1 ja 2 voitto
- MM-kilpailut, maantieajon pronssia
- 2012
- Down Under Classic, voitto
- Tour Down Under, etappien 1, 3 ja 6 voitto
- Omanin ympäriajo, etappien 1 ja 4 voitto
- Presidential Tour of Turkey, etapin 2 voitto
- Belgian ympäriajo, pistekilpailun[8] sekä etappien 1, 2 ja 3 voitto
- Ster ZLM Toer, etapin 2 voitto
- Ranskan ympäriajo, pistekilpailussa toinen, etappien 4, 5 ja 13 voitto, etapeilla 2 ja 6 toinen
- Vattenfall Cyclassics, toinen
- Tanskan ympäriajo, etappien 1 ja 2 voitto
- 2013
- Down Under Classic, voitto
- Tour Down Under, etappien 1 ja 4 voitto
- Välimeren ajo, etapin 1 voitto
- Presidential Tour of Turkey, pistekilpailun sekä etappien 4 ja 5 voitto
- Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt, kolmas
- Belgian ympäriajo, pistekilpailun[9] sekä etappien 1 ja 2 voitto
- Ronde van Zeeland Seaports, voitto
- Ster ZLM Toer, pistekilpailun voitto[10]
- Maantieajon Saksan-mestaruus
- Ranskan ympäriajo, pistekilpailussa kolmas, etapin 6 voitto, etapeilla 10 ja 21 toinen
- Eneco Tour, etapin 4 voitto
- Vattenfall Cyclassics, toinen
- Brussels Cycling Classic, voitto
- GP Fourmies, toinen
- 2014
- Tour Down Under, etappien 4 ja 6 voitto
- Qatarin ympäriajo, etapin 5 voitto
- Omanin ympäriajo, pistekilpailun[11] sekä etappien 1, 3 ja 6 voitto
- World Ports Classic, etapin 1 voitto
- Belgian ympäriajo, etapin 4 voitto
- Luxemburgin ympäriajo, etappien 1 ja 4 voitto
- Ster ZLM Toer, etapin 4 voitto
- Maantieajon Saksan-mestaruus
- Ranskan ympäriajo, etapin 6 voitto
- Brussels Cycling Classic, voitto
- GP Jef Scherens, voitto
- Sparkassen Münsterland Giro, voitto
- 2015
- Volta ao Algarve, etapin 5 voitto
- Pariisi–Nizza, etapin 2 voitto
- Presidential Tour of Turkey, etapin 4 voitto
- Italian ympäriajo, etapin 6 voitto, etapilla 2 kolmas
- Luxemburgin ympäriajo, pistekilpailun[4] sekä 1. ja 3. etapin voitto
- Ster ZLM Toer, kokonais- ja pistekilpailun[4] sekä etappien 1 ja 2 voitto
- Ranskan ympäriajo, pistekilpailussa toinen, etappien 2, 5, 15 ja 21 voitto, etapilla 7 toinen
- Eneco Tour, pistekilpailun[4] ja etapin 2 voitto
- Vattenfall Cyclassics, voitto[4]
- Britannian ympäriajo, etapin 7 voitto
- 2016
- Trofeo Ses Salines, voitto
- Trofeo de Palma, voitto
- Scheldeprijs, kolmas
- Presidential Tour of Turkey, etapin 3 voitto
- Italian ympäriajo, etappien 5, 7 ja 12 voitto
- Luxemburgin ympäriajo, etapin 1 voitto
- Maantieajon Saksan-mestaruus
- Ranskan ympäriajo, etapin 21 voitto, etapilla 3 toinen
- Britannian ympäriajo, etapin 1 voitto
- 2017
- Trofeo Porreres-Felanitx-Ses Salines-Campos, voitto
- Volta ao Algarve, pistekilpailun ja etapin 4 voitto
- Pariisi–Nizza, etapin 5 voitto
- Pariisi–Roubaix, seitsemäs
- Italian ympäriajo, etapin 2 voitto, etapilla 1 kolmas
- Ranskan ympäriajo, pistekilpailussa toinen, etapilla 21 toinen, etapeilla 2, 4 ja 6 kolmas
- EuroEyes Cyclassics, viides
- Brussels Cycling Classic, kolmas
- Primus Classic, kolmas
- Omloop Eurometropool, voitto
- Sparkassen Münsterland Giro, kolmas
- Pariisi–Tours, neljäs
- 2018
- Tour Down Under, etappien 1 ja 6 voitto
- Dunkerquen neljän päivän ajo, kokonaiskilpailussa toinen, etappien 2 ja 5 voitto
- Belgian ympäriajo, pistekilpailun sekä 1. ja 2. etapin voitto
- Ranskan ympäriajo, 4. etapilla kolmas
- Britannian ympäriajo, 1. ja 4. etapin voitto
- 2019
- La Tropicale Amissa Bongo, 6. etapin voitto
- 2021
- Trofeo Alcudia-Port d'Alcudia, voitto
- Vuelta a Andalucia, 4. etapin voitto
Lähteet
- André Greipel Trap–Friis-tietokannassa (englanniksi)
- André Greipel Cycling Archives -tietokannassa (englanniksi)
Viitteet
- ↑ Keltainen paita vaihtoon Vueltan helteessä mtv3.fi. 3.9.3009. Viitattu 6.9.2009.
- ↑ Cancellara otti kärkipaikan Vueltalla mtv3.fi. 5.9.3009. Viitattu 6.9.2009.
- ↑ Andre Greipel and Charlotte Becker voted top German cyclists for 2010 velonation.com. 27.12.2010. Viitattu 11.1.2011. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f André Greipel procyclingstats.com. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
- ↑ 61. Internationale Österreich Rundfahrt 2009 Gesamt Sprint Wertung www.mikro-funk-timing.de. 12.7.2009. Viitattu 14.7.2009. (saksaksi)
- ↑ Sprint classification cyclingnews.com. 11.7.2010. Viitattu 11.7.2010. (englanniksi)
- ↑ Points classification cyclingnews.com. 29.5.2011. Viitattu 31.5.2011. (englanniksi)
- ↑ Sprint classification cyclingnews.com. 27.5.2012. Viitattu 27.5.2012. (englanniksi)
- ↑ Points classification cyclingnews.com. 26.5.2013. Viitattu 29.5.2013. (englanniksi)
- ↑ Points Classification cyclingnews.com. 16.6.2013. Viitattu 18.6.2013. (englanniksi)
- ↑ Points classification cyclingnews.com. 23.2.2014. (englanniksi)
|
|
|
|
|
|
|