2,4-tolueenidiamiini
2,4-tolueenidiamiini | |
---|---|
![]() | |
Tunnisteet | |
IUPAC-nimi | 4-metyylibentseeni-1,3-diamiini |
CAS-numero | 95-80-7 |
PubChem CID | 7261 |
SMILES | CC1=C(C=C(C=C1)N)N[1] |
Ominaisuudet | |
Molekyylikaava | C7H10N2 |
Moolimassa | 122,17 g/mol |
Sulamispiste | 99 °C[2] |
Kiehumispiste | 292 °C[2] |
Tiheys | 1,047 g/cm3[2] |
Liukoisuus veteen | 38 g/l (25 °C)[3] |
Infobox OK |
2,4-Tolueenidiamiini eli 2,4-diaminotolueeni (C7H10N2) on aromaattinen amiini. Yhdistettä käytetään polymeerien ja väriaineiden valmistuksessa. 2,4-Tolueenidiamiinin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,5-, 2,6-, 3,4- ja 3,5-tolueenidiamiinit.
Ominaisuudet
2,4-Tolueenidiamiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja erityisen hyvin kuumaan veteen. Veden lisäksi myös orgaaniset liuottimet kuten etanoli, asetoni ja dietyylieetteri liuottavat 2,4-tolueenidiamiinia. Yhdisteen reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille amiineille, esimerkiksi hapot muodostavat sen kanssa reagoidessaan suolan.[2][4]
Valmistus ja käyttö
2,4-Tolueenidiamiinia syntetisoidaan pelkistämällä 2,4-dinitrotolueenia vedyn avulla. Katalyyttinä prosessissa käytetään Raney-nikkeliä, johon on voitu lisätä myös muita siirtymämetalleja, kuten rautaa, kobolttia tai kuparia. Reaktiossa muodostuva tuote puhdistetaan tislaamalla.[4][5]
Suurin 2,4-tolueenidiamiinin käyttökohde on tolueenidi-isosyanaatin valmistus reaktiolla fosgeenin kanssa. Tätä yhdistettä käytetään uretaanipolymeerien valmistuksessa. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös ureajohdannaisia, väriaineita ja hydraulisia nesteitä. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää lisäaineena eetterihartseissa ja hiusväreissä.[4][5]
Myrkyllisyys
2,4-Tolueenidiamiini ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Aineelle altistumisesta voi aiheuttaa yskää, kurkkukipua, vaikeutunutta hengitystä ja methemoglobiinin muodostumista, joka johtaa ihon sinistymiseen. Yhdiste on karsinogeeninen.[6][7]
Lähteet
- ↑ 2,4-diaminotoluene – Substance summary PubChem. NCBI. Viitattu 14.6.2014.
- ↑ a b c d Alén, Raimo: Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet, s. 575. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
- ↑ 4-methyl-m-phenylenediamine:Water solubility European Chemicals Agency. Viitattu 8.7.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c Robert A. Smiley: Phenylene- and Toluenediamines, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 14.6.2014
- ↑ a b Anthony R. Cartolano: Toluenediamine, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 14.6.2014
- ↑ 2,4-tolueenidiamiinin kansainvälinen kemikaalikortti. Viitattu 14.6.2014
- ↑ Nick H. Proctor, Gloria J. Hathaway, James P. Hughes: Proctor and Hughes' Chemical hazards of the workplace, s. 208. Wiley-IEEE, 2004. ISBN 978-0-471-26883-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.6.2014). (englanniksi)
Aiheesta muualla
- Human Metabolome Database (HMDB): 2,4-Toluenediamine (englanniksi)
- Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 2,4-Diaminotoluene (englanniksi)
- ChemBlink: 2,4-Diaminotoluene (englanniksi)