Zvláštní zpráva IPCC o změně klimatu, krajině a půdě
Mezivládní panel pro změnu klimatu |
---|
![]() ![]() |
Hodnotící zprávy IPCC: |
První (1990) |
Doplněk (1992) |
Druhá (1995) |
Třetí (2001) |
Čtvrtá (2007) |
Pátá (2014) |
Šestá (2022) |
Zvláštní zprávy IPCC: |
Emisní scénáře (2000) |
Zdroje obnovitelné energie (2012) |
Extrémní události a katastrofy (2012) |
Globální oteplení o 1,5 °C (2018) |
Změna klimatu a krajina (2019) |
Oceány a kryosféra (2019) |
UNFCCC · WMO · UNEP |
Zvláštní zpráva Mezivládního panelu OSN pro změnu klimatu (IPCC) o změně klimatu, krajině a půdě (SRCCL), někdy také překládáno jako Zvláštní zpráva o změně klimatu a pevnině, jejíž plný název je „Zvláštní zpráva o změně klimatu, dezertifikaci, degradaci půdy, udržitelném hospodaření s půdou, zajišťování potravin a tocích skleníkových plynů v suchozemských ekosystémech“[1][2] je význačná studie 107 odborníků z 52 zemí.[3][4] Shrnutí této zprávy pro politiky (SPM)[2][5] bylo schváleno po „29 hodinách nepřetržitých jednání“[6] dne 7. srpna 2019 na zasedání v Ženevě ve Švýcarsku.[7][8][9] Úplné znění Zvláštní zprávy o změně klimatu a krajině bylo vydáno v nezměněné podobě krátce po schválení SPM. Obsahuje více, než 1300 stran textu a na její přípravě se podílelo 107 hlavních autorů z 52 zemí. IPCC na twitteru shrnula obsah zprávy takto: „Krajina je místo, kde žijeme. Krajina je pod rostoucím lidským tlakem. Krajina je součástí řešení. Ale krajina samotná nevyřeší vše.“ [10]
Zpráva je druhou ze tří zvláštních zpráv v současném cyklu Šesté hodnotící zprávy (AR6), která bude dokončena v roce 2022.[11][12] První byla Zvláštní zpráva o globálním oteplení o 1,5 °C [13] a třetí je připravovaná zpráva „Oceán a kryosféra v měnícím se klimatu“ (SROCC).[14] IPCC očekává, že AR6 bude nejambicióznější od doby, kdy byl panel vytvořen v roce 1988.[13]:s.11[Pozn. 1][15]
Předchozí cykly hodnocení IPCC a zvláštní zprávy
Do roku 2019 zveřejnil IPCC, který je „světovou autoritou pro posuzování stavu vědeckých znalostí souvisejících se změnou klimatu, jeho dopadů a potenciálních budoucích rizik a možných reakčních možností“[11] pět hodnotících zpráv, které obsahují „úplné znění“ vědecké a technické posouzení současné změny klimatu – obvykle ve třech svazcích, jedno pro každou z pracovních skupin IPCC, spolu s jejich shrnutím pro tvůrce politik (SPM) a souhrnnou zprávu.“[16] Předchozí hodnotící zprávy zahrnují První hodnotící zprávu IPCC z roku 1990 (FAR),[17] Druhou hodnotící zprávu IPCC z roku 1995, známou také jako Změna klimatu 1995, Třetí hodnotící zpráva z roku 2001, Čtvrtou hodnotící zprávu IPCC (AR4), známou také jako Změna klimatu 2007, a Pátou hodnotící zprávu.[17][18]
SRCCL je součástí řady zvláštních zpráv a hodnocení v šestém hodnotícím cyklu, který začal v roce 2015 – po volbě nového předsednictva – a skončí v roce 2022. IPCC považuje současný hodnotící cyklus za nejambicióznější ve své 30leté historii.[13] Během tohoto cyklu, spolu s SRCCL, zveřejnila IPCC v říjnu 2018 Zvláštní zprávu o globálním oteplování o teplotě 1,5 °C a Dodatek v květnu 2019. Třetí ze série, Zvláštní zpráva o oceánu a kryosféře v měnícím se klimatu (SROCC), se připravuje.[14][13][9] V březnu 2018 uspořádal IPCC https://web.archive.org/web/20190809160212/https://citiesipcc.org/ vědeckou konferenci Města a klimatická změna[19] v rámci přípravy zvláštní zprávy o městech a změně klimatu v sedmém cyklu hodnocení.
Od svého založení zveřejnil IPCC také více než tucet zvláštních zpráv; každá z nich obsahuje i Shrnutí pro tvůrce politik (SPM), poskytující „posouzení konkrétní záležitosti a obecně má stejnou strukturu jako celá zpráva a obsahuje také informace o metodice, což jsou “materiály, které poskytují praktické pokyny pro přípravu inventur skleníkových plynů“[16]
Zásadní fakta ze zprávy SRCCL
- Oteplení nad souší skoro dvojnásobné (1,53 °C) oproti celkovému průměrnému nárůstu teploty (0,87 °C) v porovnání s předindustriální dobou.
- Lidstvo využívá/ovlivňuje více než 70 % nezaledněné plochy pevniny.
- 70 % celkové spotřeby sladké vody na planetě je využito v zemědělství.
- 23 % antropogenních emisí skleníkových plynů má na svědomí zemědělství, lesnictví a další lidské činnosti, související s využíváním půdy.
- Celková produkce potravin, kde je zahrnuto nejen zemědělství, využívání půdy a její přeměna, ale i doprava, zpracování, skladování, balení, prodej, spotřeba a ztráty, přispívá ke globálním emisím skleníkových plynů až 37 % (21–37 %).
- Ztráty při výrobě potravin, plýtvání a odpady z potravin má na svědomí 8-10 % všech antropogenních emisí skleníkových plynů.
- Spotřeba masa na osobu se celosvětově zdvojnásobila v porovnání s rokem 1961.
- 821 milionů lidí na planetě je podvyživených.
- Od roku 1975 se množství lidí, kteří trpí nadváhou, zdvojnásobilo, aktuálně je to okolo dvou miliard lidí, kteří mají nadváhu nebo jsou obézní.
- Od roku 1961 se spotřeba minerálních hnojiv zvýšila 9x.
- Počet lidí, kteří žijí v oblastech postižených desertifikací, stoupl oproti roku 1961 o 300 %.
- Emise methanu z chovu přežvýkavců se oproti roku 1961 zvýšily 1,7krát.
- Spotřeba vody na zavlažování se od roku 1961 zdvojnásobila.[2][20]
Sekce
Shrnutí SRCCL pro tvůrce politik (SPM)
... "Mnoho udržitelných technologií a postupů obhospodařování půdy bude přínosných do tří až 10 let (střední důvěra). I když mohou vyžadovat počáteční investice, opatření k zajištění udržitelného hospodaření s půdou mohou zlepšit výnosy plodin a ekonomickou hodnotu pastvin. rehabilitační opatření zlepšují systémy obživy a poskytují jak krátkodobé pozitivní ekonomické výnosy, tak dlouhodobé přínosy, pokud jde o přizpůsobení a zmírnění změny klimatu, biologickou rozmanitost a lepší funkce a služby ekosystémů.“ |
Souhrn pro tvůrce politik (SPM) obsahuje čtyři oddíly. První pojednává o „lidech, krajině a klimatu v oteplujícím se světě“; druhá část se týká „možností zmírnění a přizpůsobení“; třetí se zaměřuje na „možné reakce" a čtvrtý zvažuje „akce v nejbližší době“.[2] V první části SPM říká, že degradace půdy způsobená člověkem – zvýšenou spotřebou a růstem populace způsobujícím větší využívání půdy pro „potraviny, krmiva, vlákniny, dřevo a energii“ - negativně ovlivnila globálně asi 25 procent plochy nezaledněné pevniny.[2] Přibližně „25–30% celkového vyrobeného jídla je ztraceno nebo vyhozeno“, „821 milionů lidí je podvyživených“ a „2 miliardy dospělých trpí nadváhou nebo obezitou“.[2]:s.3 Ve druhé části SPM uvádí, že „zvýšenou produktivitou při výrobě potravin, změnou stravovacích zvyklostí, snížením ztrát potravin a snížením množství potravinového odpadu lze snížit poptávku po přeměněné půdě“.[2] :s.20 V části tři jsou navrženy možnosti reakce, které také pomohou odstranit chudobu, včetně „zlepšení přístupu na trhy, zajištění držby půdy, zohlednění environmentálních nákladů na výrobu potravin, plateb za ekosystémové služby a posílení kolektivních akcí na místní a komunitní úrovni“.[2]:s.32
Kapitoly
SRCCL se skládá ze sedmi kapitol: 1 – Rámec a souvislosti, 2 – Vztahy mezi krajinou a klimatem, 3 – Desertifikace, 4 – Degradace půdy, 5 – Bezpečnost potravin, 6 – Souvislosti mezi dezertifikací, degradací půdy, bezpečností potravin a toky skleníkových plynů: synergie, kompromisy a možnosti integrovaných reakcí a 7 – Management rizik a rozhodovací procesy ve vztahu k udržitelnému rozvoji. [12] Stejně jako všechny zprávy IPCC obsahuje SRCCL „ Shrnutí pro tvůrce politik “[2]
Kapitola 1: Rámec a souvislosti
..."Ani naše individuální nebo společenská identita ani světové hospodářství by neexistovaly bez mnohonásobných zdrojů, služeb a systémů obživy poskytovaných ekosystémy a biologickou rozmanitostí." |
Ve shrnutí kapitoly 1 autoři popsali oblast pevnin na Zemi jako „konečnou“ a řekli, že udržitelné využívání půdy je „zásadní pro blaho člověka“.[21]:s.1
Jeden z autorů „Rámec a souvislosti“, Almut Arneth z Technologického institutu v Karlsruhe, řekl novinářům Deutsche Presse-Agentur (DPA), že „povrch Země je omezený, počet obyvatel roste a při stejných výměrách musíme získat více potravin a vlákna, které lze použít k výrobě oděvů.“[22]
Kapitola 2: Vztahy mezi krajinou a klimatem
Kapitola 2 poskytuje údaje o emisích metanu z hospodářských zvířat, přibližně 66 % je zemědělský metan a přibližně 33 % celosvětových emisí metanu “pochází z hospodářských zvířat.[23][24]:s.38
Kapitola 3: Desertifikace
V kapitole 3 autoři uvedli, že zatímco změna klimatu zhoršuje dezertifikaci, existují technologie a inovace, včetně těch, které jsou založeny na domorodých a místních znalostech (ILK), které jsou dostupné a které by se mohly, pokud by byly zavedeny do praxe v místních regionech, „vyhnout se, omezit a zvrátit dezertifikaci a současně přispět ke zmírnění a přizpůsobení se změně klimatu.“[25]:s.4
Kapitola 4: Degradace půdy
„Zkoumání dopadů degradace půdy související s klimatem na chudobu a živobytí je velmi náročné. Tato složitost je způsobena souhrou rozmanitých sociálních, politických, kulturních a ekonomických faktorů, jako jsou trhy, technologie, nerovnost, růst populace, každý z nich ovlivňuje a formuje způsoby, jak sociálně-ekologické systémy reagují.“ |
Zatímco dopad degradace půdy na živobytí lidí na celém světě je již patrný, „zejména na obyvatele zranitelných a chudých oblastí“, autoři kapitoly čtyři nedávají jednoznačnou souvislost mezi změnou klimatu a degradací půdy z důvodu mnoha faktorů. Svoji úlohu hrají nerovnosti, růst populace, technologie a vlivy trhu.[23][26]:s.4
Kapitola 5: Bezpečnost potravin
„Zpráva zdůrazňuje, že změna klimatu ovlivňuje všechny čtyři pilíře zajišťování potravin: dostupnost (výnos a produkce), přístupnost (ceny a schopnost získat jídlo), využití (výživa a vaření) a stabilita (narušení dostupnosti).“ |
V kapitole o bezpečnosti potravin autoři tvrdí, že existují omezení pro využití půdy pro energetické plodiny a pro zalesňování pro řešení změny klimatu. Změna klimatu měla negativní dopad na vegetaci a zároveň došlo k nárůstu populace. K zajištění potravin je zapotřebí nezaledněné půdy.[27] Autoři zprávy IPCC varovali před „přeměnou půdy“ na bioenergii, ve které se energie produkuje spalováním vegetace namísto spalování fosilních paliv, a doporučila zemím „stanovit limity množství půdy“, které lze použít pro biopaliva.[28] Využití půdy tímto způsobem „připravuje země o půdu k pěstování tolik potřebných plodin“.[28]
Podle kapitoly 5, s extrémními povětrnostními podmínkami, rostoucími teplotami, a buď nedostatkem nebo příliš velkým množstvím deště, se snižuje potravinová bezpečnost. Například v některých případech se výnosy kukuřice a pšenice zvýšily ve vyšších nadmořských výškách, zatímco výnosy stejných plodin se snížily v regionech s nižší nadmořskou výškou.[23] Diskutují také o „vysídlení a migraci vyvolané změnami klimatu“ v „osmi zemích Asie, Afriky a Latinské Ameriky“.[29]:s.118 V zemích, jako jsou Guatemala, Honduras a Nikaragua, kde je 30 % zemědělství závislých na srážkách, je velmi oslabena potravinová bezpečnost. Autoři citují studie, které ukazují, že migrace z Mexika a Střední Ameriky kolísá v „reakci na změnách klimatu“.[29]:s.118 Navíc v těchto zemích je „potravinový systém silně závislý na produkci kukuřice a fazolí a dlouhodobá změna klimatu a variabilita významně ovlivňují produktivitu těchto plodin a živobytí drobných zemědělců“.[29]:s.118
Kapitola 6: Souvislosti
Kapitola 6 „Souvislosti mezi dezertifikací, degradací půdy, zabezpečením potravin a toky skleníkových plynů: Synergie, kompromisy a integrované možnosti reakce“ vyzývá k posunu v chování spotřebitelů k stravování založené na rostlinách s menším obsahem bílkovin z hospodářských zvířat, jako je dobytek, „ovce, buvoli a kozy“.[9][28] Jeden ze tří hlavních autorů kapitoly 6, environmentální vědec University of Aberdeen, Pete Smith, který přednáší nauku o rostlinách a půdě, řekl, že se zhoršujícími se rostoucími podmínkami bude existovat „obrovský tlak na migraci“.[9] Skot přežvýkavců produkuje nejen velké množství metanu, silného skleníkového plynu, ale kvůli novým pastvinám dochází k „odlesňování v kritických lesních systémech“ v zemích, jako je Brazílie.[9] Smith to objasnil: „Neříkáme lidem, aby přestali jíst maso. Na některých místech lidé nemají jinou možnost. Je však zřejmé, že na Západě jíme příliš mnoho masa.“[28][30]
Pamela McElwee, která je jedním ze spoluautorů kapitoly 6, a pracuje na Katedře lidské ekologie Rutgersovy univerzity na Fakultě životního prostředí a biologických věd uvedla, že „změna stravovacích návyků“ - „zejména ve vyspělých zemích Západu“ - může vést ke snižování „nadměrné“ spotřeby, k omezení „jídelníčků s vysokými emisemi skleníkových plynů“ s vysokou spotřebou jehněčího a hovězího je „oboustranně výhodné“, protože řeší současně klimatickou krizi i zdravotní problémy.[31][9] McElwee řekla, že bezpečnost potravin je hlavním problémem, protože existuje potenciál pro „potravinové krize, které mohou vzniknout“ na několika kontinentech najednou, “podle The Times.[9] Oteplování klimatu urychluje „míru ztráty půdy a její degradace“, což zvyšuje riziko „vážného nedostatku potravin“.[9] Přestože máme k dispozici mnoho opatření, McElwee řekla, že „to, co některá z těchto opatření vyžadují, je pozornost, finanční podpora a prostředí umožňující podporu“. Zpráva navrhuje řešení zahrnující „zvýšení produktivity půdy, menší plýtvání potravinami a přesvědčování více lidí, aby přesunuli svůj jídelníček od hovězího a jiných druhů masa“.[9] Podle zprávy z 8. srpna 2019 PBS NewsHour by asi 15 % současných emisí mohlo být sníženo do poloviny století, pokud „lidé změní stravu, sníží červené maso a zvýší rostlinnou stravu, jako je ovoce, zelenina a semena“. Rosenzweig dodal, že „by to také zlepšilo zdraví lidí“.[8]
Kapitola šestá také pojednává o náhradách materiálů[Pozn. 2] – týká se také udržitelného dlouhodobého hospodaření v lesích, a vyššího využívání produktů ze dřeva a v důsledku toho zmenšování uhlíkové stopy. Výrobky ze dřeva, které se používají jako náhrada za kov, plast nebo beton – které jsou náročnější na emise – by také pomohlo s odstraňováním oxidu uhličitého (CO2) z atmosféry.[30]:s.41[32] Například v Kanadě, jak uvedl Hurlbert, by dřevařský průmysl mohl zvýšit procento produktů z masivního dřeva, které kácejí, a snížit množství buničiny a papíru.[32]
Kapitola 7: Management rizik a rozhodovací procesy ve vztahu k udržitelnému rozvoji
Řízení rizik, které „snižuje zranitelnost v půdě a potravinovém systému“ a zvyšuje odolnost v komunitách, může zahrnovat provádění změn v jídelních návycích a pěstování „různorodých plodin“, což může zabránit degradaci půdy. Zahrnuje také sdílení rizik, „snižování nerovností a zlepšování příjmů“. Mezi další „způsoby, jak se přizpůsobit negativním dopadům změny klimatu, patří zajištění„ spravedlivého přístupu k potravinám “, zejména v těch regionech, kde„ půda nemůže poskytnout dostatek jídla “[33]
Margot Hurlbert z University of Regina, která je zároveň předsedou Kanadského výboru pro výzkum v oblasti změny klimatu, energetiky a udržitelnosti, koordinující spoluautor „Řízení rizik a rozhodování ve vztahu k udržitelnému rozvoji“, uvedl: „.. je tu spousta příležitostí k provedení těchto změn a není příliš pozdě. “ To zahrnuje použití přírodního zastínění, například prostřednictvím agrolesnictví, pro pěstování plodin, a – v tropických oblastech – použití biouhlu jako hnojiva. Hurlbert uvedl, že země, jako je Kanada, mohou „ovládat vliv prostřednictvím vlastního používání obchodních podmínek a politik“, aby „zajistily, že dovážené potraviny budou pěstovány bez poškození krajiny a rozšiřování pouští v zámoří“.[32] Spotřebitelé, jakož i organizace a vlády, mohou například při získávání dřevařských výrobků a potravin požadovat certifikáty udržitelnosti.[32][Pozn. 3]
Hlavní myšlenky
Ve videu Organizace spojených národů z 9. srpna citovala Valerie Masson-Delmotte nově vydanou zprávu s tím, že v současné době žije více než 500 milionů lidí v oblastech, kde změna klimatu negativně ovlivnila půdu, kde dochází k degradaci či desertifikace. Mnozí jsou nuceni migrovat. Mezinárodní skupina 107 autorů vyzvala všechny národy, aby přijaly principy udržitelného využívání půdy s cílem „omezit emise skleníkových plynů dříve, než bude příliš pozdě“, a spolupracovat na budování dlouhodobých systémů zajišťování potravin, aby podporovali zemědělce s programy, které pomohou budovat jejich odolnost a pomáhají jim zapojit se do trhu.[34][Pozn. 4][35]
Místopředseda IPCC a ředitel institutu ANU pro klimatické změny Mark Howden, který je jedním z autorů SRCCL, uvedl, že „krajina v současné době přispívá ke změně klimatu“ a lepší hospodaření s půdou „by mělo mnoho ekonomických, environmentálních a zdravotních výhod“ a přineslo by to „přínosy pro zemědělce, komunity, vlády a biologickou rozmanitost, ale také by pomohlo řešit změnu klimatu“.[36]
Přispěvatelé
Na přípravě SRCCL se podílelo 107 odborníků z 52 zemí v roli koordinujících vedoucích autorů a hlavních autorů [1] ve třech pracovních skupinách IPCC a pracovní skupiny pro národní inventury skleníkových plynů.[11] Padesát tři procenta autorů zprávy pochází z rozvojových zemí a čtyřicet procent koordinujících vedoucích autorek jsou ženy.[1][11]
Reakce
Deník The Economist uvedl ve svém článku z 10. srpna 2019, že zpráva "představuje další varování o stavu planety a způsobu, jakým lidé mění prakticky každý kout každého kontinentu. Lidské aktivity ovlivňují zhruba tři čtvrtiny nezaledněné pevniny Země, což má obrovské důsledky pro klima.“[6] BBC publikovala řadu článků, týkajících se zveřejnění zprávy.[37][38] Roger Harrabin, analytik BBC pro životní prostředí, uvedl, že zpráva se „stane nejuznávanější zprávou o způsobu, jakým využíváme a zneužíváme krajinu“.[38] Podle článku z New York Times z 8. srpna 2019, SRCCL, který byl „připraven více než 100 odborníky z 52 zemí“, zjistil, že „půl miliardy lidí již žije v místech, která se mění v poušť, a půda se ztrácí 10 až 100 krát rychleji, než se tvoří.“[9] Ve stejném článku je uvedeno, že pětinásobný nárůst migrantů na hranicích Spojených států a Mexika ze Salvadoru, Guatemaly a Hondurasu „se časově shoduje se suchým obdobím, kdy mnoho lidí nemá dostatek jídla“. Někteří vědci „to označili za jasný signál klimatické změny“.[9] Název článku v Atlantiku zní: „Tato země je jediná země, která existuje“. Článek říká, že SRCCL je milníkem, protože říká, že samotná nezaledněná půda, kterou lidé potřebují pro pěstování potravin, je „jedinečná a vzácná“. Po celá desetiletí vědci a výzkumníci v oblasti klimatu zobrazovali krajinu jako „neomezenou“ čisticí „globální houbu“.[39] Washington Post označil studii SRCCL za mezníkovou.[3]
Odkazy
Poznámky
- ↑ Světová meteorologická organizace (WMO) a Program OSN pro životní prostředí (UNEP) založili v roce 1988 Mezivládní panel pro změnu klimatu. Později byl tento panel potvrzen Valným shromážděním OSN. Členem se mohou stát všichni členové OSN a WMO
- ↑ Náhrada materiálů je součástí klimatické mitigační strategie ve které je vytěžené dřevo používáno jako náhrada plastů, betonu, kovů či oceli a snižuje tak emise oxidu uhličitého.
- ↑ 9. srpna 2019 popsal Hulbert v rozhovoru pro CBC News, agrolesnictví jako "lesy, ve které jsou zároveň využívány k zemědělské výrobě." Příkladem agrolesnictví může být pěstování takových plodina jako káva pod korunami stromů, nebo současné pěstování zeleniny mezi ovocnými stromy.
- ↑ Valerie Masson-Delmotte v současnosti vede 1. pracovní skupinu IPCC (WGI) v rámci přípravy 6. hodnotící zprávy (AR6). Je výzkumník v Laboratoire des sciences du climat et de l'environnement (LSCE, Climate and Environment Sciences Laboratory). Byla zvolena jako spolupředseda IPCC WGI v říjnu 2015; tato skupina se zabývá fyzikální podstatou globální změny klimatu. Před prací na AR6, pracovala také na přípravě AR5 jako koordinující vedoucí autor paleoklimatické kapitoly.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Special Report on Climate Change and Land na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c Special Report on climate change, desertification, land degradation, sustainable land management, food security, and greenhouse gas fluxes in terrestrial ecosystems (SRCCL). [s.l.]: IPCC, 2019-08-08. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d e f g h i Special Report on climate change, desertification, land degradation, sustainable land management, food security, and greenhouse gas fluxes in terrestrial ecosystems (SRCCL). [s.l.]: IPCC, 2019-08-08. 43 s. Dostupné online. Kapitola Summary for Policymakers. (anglicky)
- ↑ a b Changing climate imperils global food and water supplies, new U.N. study finds. www.washingtonpost.com. Dostupné online. ISSN 0190-8286. (anglicky)
- ↑ HARRABIN, Roger. Plant-based diet can fight climate change - UN. www.bbc.com. 2019-08-08. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. (anglicky)
- ↑ Understanding Climate Change - 22 years of IPCC asessment [online]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Gloom from the climate-change front line. The Economist. 2019-08-10. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. ISSN 0013-0613.
- ↑ Land is a Critical Resource, IPCC report says — IPCC [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné online.
- ↑ a b United Nations predicts hungry future, due to global warming, that can be avoided. PBS NewsHour [online]. 2019-08-08 [cit. 2019-08-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d e f g h i j k FLAVELLE, Christopher. Climate Change Threatens the World’s Food Supply, United Nations Warns. The New York Times. 2019-08-08. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. ISSN 0362-4331. (anglicky)
- ↑ IPCC Special Report on ClimateChange and Land [online]. IPCC [cit. 2019-08-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d 2019 — IPCC – Updates [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné online.
- ↑ a b Special Report on climate change, desertification, land degradation, sustainable land management, food security, and greenhouse gas fluxes in terrestrial ecosystems (SRCCL). [s.l.]: IPCC, 2019-08-08. Dostupné online. Kapitola Leaflet.
- ↑ a b c d 43rd SESSION OF THE IPCC - Decisions adopted by the Panel [online]. IPCC, 2016-04-13 [cit. 2019-08-11]. Dostupné online.
- ↑ a b The Ocean and Cryosphere in a Changing Climate — IPCC [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné online.
- ↑ About — IPCC [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-02-02.
- ↑ a b IPCC - Intergovernmental Panel on Climate Change. archive.ipcc.ch [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné online.
- ↑ a b What is the United Nations Framework Convention on Climate Change?. unfccc.int [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné online.
- ↑ HARE, William; FRIELER, Katja; LEVERMANN, Anders. Science and policy characteristics of the Paris Agreement temperature goal. Nature Climate Change. 2016-09, roč. 6, čís. 9, s. 827–835. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. ISSN 1758-6798. DOI 10.1038/nclimate3096. (anglicky)
- ↑ CitiesIPCC – Cities and Climate Change Science Conference. citiesipcc.org [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-08-09.
- ↑ Pohled zblízka » Zpráva IPCC: Naši zem ničí změna klimatu i my sami. Je třeba začít jednat | Názory Aktuálně.cz. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2019-08-08 [cit. 2019-08-12]. Dostupné online.
- ↑ Special Report on climate change, desertification, land degradation, sustainable land management, food security, and greenhouse gas fluxes in terrestrial ecosystems (SRCCL). [s.l.]: IPCC 100 s. Dostupné online. Kapitola Chapter 1: Framing and Context (Draft).
- ↑ Cows and clothes: How the use of land affects our climate. dpa International [online]. [cit. 2019-08-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c In-depth Q&A: The IPCC's special report on climate change and land. Carbon Brief [online]. 2019-08-08 [cit. 2019-08-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Special Report on climate change, desertification, land degradation, sustainable land management, food security, and greenhouse gas fluxes in terrestrial ecosystems (SRCCL). [s.l.]: IPCC, 2019-04-27. 186 s. Dostupné online. Kapitola Chapter 2: Land-Climate Interactions (Draft).
- ↑ Special Report on climate change and land (SRCCL). [s.l.]: IPCC, 2019-04-27. 174 s. Dostupné online. Kapitola Chapter 3: Desertification (Draft).
- ↑ Special Report on climate change and land (SRCCL). [s.l.]: IPCC, April 25, 2019. 186 s. Dostupné online. Kapitola Chapter 4: Land Degradation (Draft).
- ↑ {{{publisher}}}: Land is Part of the Climate Solution, tisková zpráva, [cit. {{{accessdate}}}], Dostupné on-line.Je zde použita šablona
{{Cite press release}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c d HARRABIN, Roger. Plant-based diet can fight climate change - UN. BBC News. August 8, 2019. Dostupné online [cit. August 8, 2019]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c Special Report on climate change and land (SRCCL). [s.l.]: [s.n.], July 8, 2019. 200 s. Dostupné online. Kapitola Chapter 5: Food Security (Draft).
- ↑ a b Special Report on climate change and land (SRCCL). [s.l.]: [s.n.], July 8, 2019. 303 s. Dostupné online. Kapitola Chapter 6: Interlinkages between desertification, land degradation, food security and GHG fluxes: Synergies, trade-offs and Integrated Response Options (Draft).
- ↑ Supersizing Climate Change: U.N. Says Meat Production Destroys Land & Diminishes Key Water Sources [online]. Democracy Now!, 2019-08-09. Dostupné online.
- ↑ a b c d CHUNG, Emily. A UN report has linked climate change to land use. Here's what one of the authors suggests for Canada. CBC News. August 9, 2019. Dostupné online [cit. August 8, 2019]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Special Report on climate change and land (SRCCL). [s.l.]: [s.n.], July 8, 2019. Dostupné online. Kapitola Chapter 7: Risk management and decision making in relation to sustainable development (Draft).
- ↑ Climate change degraded land is forcing migration. [s.l.]: United Nations, August 9, 2019. Je zde použita šablona
{{Cite AV media}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. Zvláštní zpráva IPCC o změně klimatu, krajině a půdě na YouTube - ↑ The Carbon Brief Interview: Valérie Masson-Delmotte. Carbon Brief [online]. 2016-02-04 [cit. 2019-08-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ COX, Lisa. Farmers call for national strategy on climate change and agriculture. The Guardian. 2019-08-08. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. ISSN 0261-3077. (anglicky)
- ↑ Hungry nations add the least to global CO2. www.bbc.com. 2019-08-06. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. (anglicky)
- ↑ a b HARRABIN, Roger. Stop abusing land, scientists warn. www.bbc.com. 2019-08-05. Dostupné online [cit. 2019-08-11]. (anglicky)
- ↑ MEYER, Robinson. This Land Is the Only Land There Is. The Atlantic [online]. 2019-08-08 [cit. 2019-08-11]. Dostupné online. (anglicky)