Web 2.0
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Web_2.0_Map.svg/300px-Web_2.0_Map.svg.png)
Web 2.0 je termín pro ustálené označení etapy vývoje webu, v níž byl pevný obsah webových stránek nahrazen prostorem pro sdílení a společnou tvorbu obsahu. Tento pojem se nevztahuje k žádným technickým specifikacím, ale ke změnám ve způsobu, jakým jsou webové stránky navrženy a používány.
Tim O’Reilly definoval Web 2.0 jako revoluci podnikání v počítačovém průmyslu způsobenou přesunem k chápání webu jako platformy a pokus porozumět pravidlům, které na této platformě povedou k úspěchu.[1] Jako klíčové pravidlo uvedl tvoření aplikací, které využívají síťový efekt a budou se zlepšovat s přibývajícím počtem uživatelů, což Tim O’Reilly jinde označil jako využívání kolektivní inteligence.[1] Dalším z možných způsobů, jak termín Web 2.0 definovat, nebo jak popsat, co projekty Web 2.0 splňují, je tag cloud (na obrázku vpravo), tedy množina klíčových a mezi sebou vzájemně provázaných slov.
Historie
Termín Web 2.0 poprvé použila Darcy DiNucci v roce 1999 ve svém článku "Fragmented future":[2]
"Web, jak ho známe teď, který se jako statický text načte do okna prohlížeče, je jen zárodek webu, který přijde. První záblesky Webu 2.0 se již začínají objevovat a my sledujeme, jak se toto embryo začíná vyvíjet. Web bude chápán ne jako obrazovky plné textu a grafiky, ale jako prostředí, jako éter, jehož prostřednictvím dochází k interaktivitě. Objeví se na obrazovce počítače, na televizním přijímači, na palubní desce, na mobilním telefonu, na herní konzoli, a možná, že i na vaší mikrovlnné troubě."
O rozšíření povědomí o tomto termínu se zasloužila “Web 2.0 Conference", první konference zabývající se tématem Webu 2.0, pořádaná O’Reilly Media a MediaLive 5. října 2004 v San Franciscu.[3] Zde John Battelle a Tim O’Reilly definovali pojem “Web jako platforma“, kde softwarové aplikace jsou postaveny na webu, nikoli na ploše.[3] Předložili zde také myšlenku, že činnost uživatelů generující obsah (například ve formě textů, obrázků, videí, nebo nápadů) může být využita pro vytváření různých hodnot a uvedli, že unikátní na Webu 2.0 je například to, že váš byznys pro vás mohou budovat sami zákazníci.[3]
Charakteristické rysy
- uživatel je vtažen do tvorby obsahu
- vznik uživateli garantovaného obsahu (decentralizace autorit)
- otevřená komunikace, sdílení a znovuvyužití informací
- webové stránky se z izolovaných úložišť informací mění na zdroje obsahující informace i funkcionalitu – stávají se tak platformou poskytující webové aplikace koncovému uživateli
- lépe organizovaný a roztříděný obsah s propracovanější hyperlinkovou strukturou
Tabulka charakterizující a srovnávající Web 1.0 a Web 2.0, kterou v roce 2005 zformulovali Tim O’Reilly a Dale Dougherty na společném brainstormingu konference o Webu 2.0 v San Franciscu.[4]
Web 1.0 | Web 2.0 |
---|---|
DoubleClick – reklamní služba, která na webové stránky umisťuje bannerové reklamy | Google AdSense – reklamní služba umisťující texty, obrázky, videa a mediální reklamy, které jsou cílené na obsah webových stránek a uživatele |
Ofoto – webová stránka zaměřená na digitální fotografování, na které uživatelé mohou ukládat, sdílet, prohlížet a tisknout digitální snímky | Flickr – webová stránka pro sdílení fotografií a videa, která umožňuje používat tzv. tagy |
Akamai – poskytovatel sítí distribuovaného obsahu | BitTorrent – nástroj pro peer-to-peer (“P2P“) distribuci dat přes internet |
mp3.com – webová stránka poskytující informace o digitální hudbě | Napster – peer-to-peer (“P2P“) internetová služba zaměřena na sdílení digitálních zvukových souborů ve formátu MP3 |
Britannica Online – sepsána odborníky | Wikipedie – může být napsána a upravena kýmkoli, dokonce i amatéry a neodborníky |
Osobní webové stránky | Blog |
Evite | Upcoming.org a EVDB |
Domain name speculation – identifikace a evidence nebo získání internetové domény s úmyslem pozdějšího prodeje za účelem zisku | Search engine optimalization (SEO) – proces ovlivňující viditelnost webové stránky ve výsledcích webového vyhledávače, za které nebylo zaplaceno |
Počet zobrazení stránky | Cena za kliknutí |
Publikování online dokumentů, které musely být schváleny | Masová účast uživatelů, kde není nutnost schválení obsahu |
Systémy pro správu obsahu – software zajišťující shromáždění a správu informací | Wiki, které umožňují přispívat téměř všem uživatelům |
Adresáře | Tagy webových stránek, obrázků a videí |
Technologie charakteristické pro Web 2.0
- Wiki - Wikipedia, Scholarpedia, ...
- MashUp - Google News
- Sociální sítě - Facebook, Plaxo, Twitter, My space
- Blogy - Blogger.com, Blog.com, Blog.cz, Webnode ...
- Sdílení videa, fotografií, ... - YouTube, Flickr, ...
- Webová fóra
- Otázky a odpovědi - Reddit, Stackexchange
Problémy a slabiny
To, že dnešní aplikace Webu 2.0 jsou volně přístupné a dynamicky vytvářené, způsobuje bezpečnostní riziko - uživatel může nahrát obsah, který bude obsahovat malware, za účelem provedení nějaké škodlivé operace.[5] To může být kupříkladu nahrání (neplaceného) antiviru na webovou stránku (často sociální sítě – např. Facebook), který poté namísto ochrany proti virům nějaký vir načte, nebo třeba nahrání škodlivého kódu obsahujícího keylogger, což je software, který zaznamenává stisknuté klávesy oběti (včetně informací o kreditních kartách, heslech, atd.) a posílá je zpátky útočníkovi.[5]
Níže jsou popsány některé ze slabin Webu 2.0 [5]
- Cross Site Scripting (XSS) – Metoda, při níž uživatel vloží svůj vlastní spustitelný kód do webové stránky. To může vést například k tomu, že se po navštívení dané stránky kód spustí, čímž může útočník převzít kontrolu nad počítačem oběti.
- Cross Site Request Forgery (CSRF) – Při tomto útoku používá uživatel buď IP adresu oběti nebo cookies, aby obešel firewall ochranu. To v důsledku umožňuje útočníkovi jednat jako vlastník napadeného počítače, a tím pádem provádět řadu škodlivých akcí - od výběru peněz z bankovního účtu oběti až po změnu konfigurace lokálního firewallu.
- SQL Injection – Uživatel vloží na webové stránky svůj vlastní SQL dotaz prostřednictvím vstupních údajů. Útočník má poté přístup nejen k webovým aplikacím a databázi, ale v závislosti na databázi také k operačnímu systému.
- XSS Worms – Útočník nahraje samostatně se rozmnožující XSS kód na webovou stránku/aplikaci, který se poté šíří navštěvováním dané stránky.
- Mashups – Hlavní myšlenkou je to, že v sobě spojuje zdroje a služby z několika webových stránek do jedné jediné uživatelské zkušenosti. Může se připojit k webovým stránkám, které nejsou nutně pod kontrolou poskytovatele, a tím se stává bezpečnostním rizikem pro poskytovatele obsahu.
- Autentizační a autorizační vady – V ověřovacích a schvalovacích technikách existují různé nedostatky. Například neexistence maximálního stáří hesla, to, že délka a složitost hesla mohou být předem stanoveny, že heslo může být uhodnuto (nedostatečná ochrana), nebo například to, že ID relace mohou být předvídány, a že většinou pro ně není žádný časový limit co se týče výpadku nebo životnosti.
- Únik informací – Někdy může dojít k neúmyslnému úniku dat z aplikací o jejich vnitřním pracování. Informace lze získat například malými změnami v URL. Například “http://www.mywebsites.com/home.html“. Pokud místo „home.html“ zkusíme „admin.html“ (což se nevyskytuje v rozhraní webových stránek), může to zobrazit konkrétní stránku, pokud je ovšem na serveru přítomna.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Web 2.0 na Wikimedia Commons
- Web 2.0 v České terminologické databázi knihovnictví a informační vědy (TDKIV)
Komentáře a zpravodajství
nezaujaté
- Rozsáhlá diplomová práce popisující web 2.0, Adam Zbiejczuk, červen 2007
kritické
- Web 2.0? It doesn't exist Archivováno 30. 12. 2005 na Wayback Machine., by Russell Shaw, 17.12.2005
- Web 2.0: It's … like your brain on LSD!, by Andrew Orlowski, 21.10.2005
- The amorality of Web 2.0, by Nicolas G. Carr, 3.10.2005
nadšené, podporující
- Bez Web 2.0 pochcípá český internet na zatuchlost Archivováno 27. 10. 2006 na Wayback Machine., Patrick Zandl, 8.9.2006
- We Are the Web, by Kevin Kelly, (early) 2006
- We the Media, by Dan Gillmor, červenec 2004, ISBN 0-596-00733-7
Reference
- ↑ a b O'Reilly, Tim. 10.12.2006. Web 2.0 Compact Definition: Trying Again. (http://radar.oreilly.com/2006/12/web-20-compact-definition-tryi.html)
- ↑ DiNucci, D., 1999, Fragmented Future, Print, volume 53, issue 4, page=32 url=http://tothepoint.com/fragmented_future.pdf Archivováno 16. 5. 2011 na Wayback Machine.
- ↑ a b c John Battelle and Tim O'Reilly. 05.10.2004. Opening Welcome: State of the Internet Industry. San Francisco, California.
- ↑ O’Reilly, Tim. 30.09.2005. What Is Web 2.0. Design Patterns and Business Models for the Next Generation of Software. (http://www.oreilly.com/pub/a/web2/archive/what-is-web-20.html?page=1)
- ↑ a b c Keshab Nath, Sourish Dhar and Subhash Basishtha. Web 1.0 to Web 3.0-Evolution of the Web and its various challenges. International Conference on Reliability Optimization and Information Technology (ICROIT). IEEE, 2014.
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |