Václav Dobiáš
Václav Dobiáš | |
---|---|
poslanec Národního shromáždění ČSSR | |
Ve funkci: 1960 – 1964 | |
Ve funkci: 1964 – 1968 | |
poslanec Federálního shromáždění (SL) | |
Ve funkci: 1969 – 1971 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | KSČ |
Narození | 22. září 1909 Radčice, Čechy Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 18. května 1978 (ve věku 68 let) Praha Československo ![]() |
Místo pohřbení | Vyšehradský hřbitov |
Alma mater | Pražská konzervatoř |
Profese | hudební skladatel, politik, dirigent, sbormistr, pedagog, vysokoškolský učitel, učitel a funkcionář |
Ocenění | národní umělec (1976) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Václav Dobiáš (22. září 1909 Radčice – 22. května 1978 Praha) byl český hudební skladatel, pedagog, organizátor, politik Komunistické strany Československa a poúnorový poslanec Národního shromáždění ČSSR a Sněmovny lidu Federálního shromáždění.
Život
Mládí a raná umělecká tvorba
Byl synem rolníka a lidového hudebníka. Vyrůstal v prostředí vesnické kapely. Jeho otec byl basista, strýc Jáchym klarinetista a další strýc Jaroslav houslista a skladatel. Od šesti let se učil na housle, v deseti letech již hrál v radčické kapele a skládal pro ni taneční skladby. Ve dvanácti letech se stal jeho učitelem houslový virtuos Josef Muzika, žák Otakara Ševčíka.
Do školy chodil v Železném Brodě a pokračoval na učitelském ústavu v Jičíně. Tady komponoval své první vážné skladby. Mezi jinými Cigánské melodie na slova Adolfa Heyduka a melodram Máj na text čtvrtého zpěvu básně Karla Hynka Máchy. Po absolvování ústavu v roce 1928 odešel učit do Mukačeva na Podkarpatské Rusi. Vojenskou službu vykonal v pevnosti Josefov u Jaroměře. Byl zde sbormistrem vojenského pěveckého sboru.
Po skončení vojenské služby se usadil v Praze. Učil na měšťanské škole na Vyšehradě a pokračoval ve studiu hudby. Nejprve soukromě u Josefa Bohuslava Foerstera, pak na mistrovské škole Pražské konzervatoře u Vítězslava Nováka. Absolvoval rovněž kurz čtvrttónové a šestinotónové hudby u Aloise Háby.
Jeho kompozice té doby jsou plně v souladu s trendy západoevropské hudby 20. století. Reprezentativními skladbami tohoto období Dobiášovy tvorby jsou např. 3. smyčcový kvartet (1938) či Komorní symfonie (1939). Složil i několik skladeb mikrotonální technikou ve stylu Aloise Háby.
Zásadní zlom v autorově životě i tvorbě představovala světová válka, německá okupace, osvobození sovětskou armádou a získání moci ve státě komunistickou stranou. Nejprve to byla snad snaha po vzoru Bedřicha Smetany povzbudit český národ v době německé okupace. Vznikly tak velké mužské sbory Gospodine, pomiluj ny, Pozdrav zemi a Slovanská lípa. Melodika a harmonie Václava Dobiáše se výrazně zjednodušily. Využíval tradičních postupů české dechovky i intonace ruských lidových a sovětských písní. Za vše mluví tituly jeho budovatelských písní, sborů a kantát: Budujeme, Pojďte s námi na brigádu, Píseň o Stalinovi, Píseň komunistické straně, Zítřek je náš, Rozkaz č. 368 na text Stalinova rozkazu k osvobození Prahy, Slavnostní průvod – Únor 1948, či Buduj vlast, posílíš mír. Sotva byly v roce 1948 vyhlášeny Ždanovovy these devalvující umění na propagační nástroj Komunistické strany, stal se jejich nadšeným propagátorem. Paradoxní je, že ani on se nevyhnul obvinění z formalismu za Sonátu pro klavír, smyčce, dechové kvinteto a tympány, přestože tato skladba reprezentovala Československo na 35. festivalu Mezinárodní společnosti pro soudobou hudbu (ISCM) ve Vídni (1961), a za kantátu Stalingrad (byť měla tak vhodný název).
Od roku 1950 do konce života vyučoval Václav Dobiáš skladbu na Akademii múzických umění v Praze. Byl vynikajícím pedagogem. K jeho žákům patřili např. Josef Ceremuga, Václav Felix, Jiří Dvořáček, Ivan Řezáč, Miroslav Raichl, Zdeněk Zahradník, Eduard Dřízga, Jaroslav Rybář nebo Václav Riedlbauch.
Politická kariéra
V souladu s hudebním zaměřením nastartovala i Dobiášova politická dráha. Byl členem výboru Syndikátu českých skladatelů. V letech 1948–1949 byl dokonce předsedou jeho akčního výboru, který „kádroval“ skladatele a postaral se o řadu osobních tragédií. V roce 1963 se stal předsedou Svazu československých skladatelů, předsedal výboru hudebního festivalu Pražské jaro, vedl hudební odbor na ministerstvu informací a kultury a byl poradcem ministra.
Ve volbách roku 1960 byl zvolen za KSČ do Národního shromáždění ČSSR za Severočeský kraj. Podílel se na projednání ústavy ČSSR v roce 1960 Mandát obhájil ve volbách v roce 1964. V Národním shromáždění zasedal až do konce jeho funkčního období v roce 1968.[1][2][3]
11. sjezd KSČ ho zvolil za člena Ústředního výboru Komunistické strany Československa. 12. sjezd KSČ a 13. sjezd KSČ ho ve funkci potvrdil.[4]
Po federalizaci Československa usedl roku 1969 do Sněmovny lidu Federálního shromáždění (volební obvod Teplice-město), kde setrval do konce volebního období, tedy do voleb roku 1971.[5] Působil jako člen prezidia Výboru socialistické kultury. Obdržel také řadu státních a stranických vyznamenání. V roce 1972 byl jmenován zasloužilým umělcem a v roce 1976 národním umělcem.
V sedmdesátých letech již jeho tvorba stagnovala. Zemřel 22. května 1978 a je pochován na Vyšehradě[6].
Dílo
Orchestrální skladby
- Komorní symfonie (1939);
- Symfonie pro velký orchestr (1943);
- Symfonietta pro velký orchestr (1946);
- Sonáta pro klavír, smyčce, dechové kvinteto a tympány (1947);
- Malí symfonikové (1948);
- Symfonie pro velký orchestr č. 2 (1957); on YouTube
- Předehra "Jubilejní", též Slavnostní předehra (1965);
- Poetická polka č. 2 v úpravě pro orchestr (1972).
- jeho nejslavnější skladba, "Slavnostní uvítací pochod", tzv. "generálský". Příznivci vojenských skladeb se shodují, že se jedná o nejvydařenější pochod, jenž dalece překonává vše, co bylo na toto téma vytvořeno jak u nás, tak ve světě.
Komorní skladby
- Impromptu pro klavír (1931);
- Rondo pro klavír (1931);
- Sonáta pro klavír (1931);
- Smyčcový kvartet č. 1 (1931);
- Preludium pro klavír (1933?);
- Sonáta pro housle a klavír (1936);
- Smyčcový kvartet č. 2 (1936);
- Malá klavírní suita (1937);
- Klavírní suita ve starých formách (1937);
- Klavírní variace „Týden“ (1937);
- Klavírní kvartet (1938);
- Říkadla pro nonet (1938);
- Smyčcový kvartet č. 3 (1938);
- Sonáta pro violoncello a klavír (1939);
- Sonáta pro klavír (1940);
- Tři toccaty pro klavír (1941);
- Suita pro violoncello a klavír (1942);
- Balada pro violu a klavír (1944);
- Smyčcový kvartet č. 4 (1942);
- Pastorální dechový kvintet (1943);
- Dobrou noc, pro violoncello a klavír (1944);
- Čtyři nokturna pro violoncello a klavír (1944);
- Malá suita pro violoncello a klavír (1944);
- Sonatina pro klavír č. 1 (1945);
- Kvartetino pro 2 housle, violu a violoncello (1944);
- Sonatina pro klavír č. 2 (1945);
- Mistru Vítězslavu Novákovi (1945);
- Sonatina pro klavír č. 3 (1946);
- Tanec pro violoncello a klavír (1947);
- Taneční fantazie pro noneto (1948);
- Tři poetické polky pro klavír (1950);
- Nonet O rodné zemi (1952);
- Fantazie Des-dur pro klavír (1968).
- Malířům na Malé skále, pro smyčcové kvarteto s flétnou (1974).
- Vzpomínka pro housle a klavír (1978).
Sbory
- Země jarem zrozená. Mužský sbor (1929);
- Oj, nechody hrycju. Mužský sbor (1929);
- Z jara. Šest říkadel pro dětský sbor s flétnou na slova Karla Jaromíra Erbena (1941);
- Do kola. Šest říkadel pro dětský sbor s malým bubínkem na slova Karla Jaromíra Erbena (1941);
- Šeroká zem. Mužský sbor na slova Josefa Vaci (1942);
- Gospodine, pomiluj ny. Mužský sbor (1944);
- Pozdrav zemi. Mužský sbor na slova 3. zpěvu básně Karla Hynka Máchy Máj (1944);
- Slovanská lípa. Mužský sbor na slova Josefa Václava Sládka (1945);
- Výzva / Poselství. Dětský sbor na slova Antonína Krause (1947);
- Mužský dvojsbor na Stalinovu smrt (1953);
- Vyznání lásky. Smíšený sbor na slova Renaty Pandulové (1961);
- Jarní. Smíšený sbor s doprovodem 2 klavírů na slova Josefa Choury (1961);
- Vyznání. Dětský sbor na slova Jana Čarka (1976).
Písně
- Cigánské melodie pro zpěv a klavír na slova Adolfa Heyduka (1926);
- Máj. Melodram pro recitaci a klavír na slova Karla Hynka Máchy (1926);
- Meditace pro baryton a klavír na vlastní text (1929);
- Kde je máma? Balada pro alt a klavír na slova Josefa Václava Sládka (1932);
- Noci. Píseň pro alt a klavír na slova Františka Halase (1933);
- Tři písně pro zpěv a klavír na slova Karla Tomana (1935
- Veselé písničky pro zpěv a klavír na slova lidové poezie (1940);
- Lidické písně. Úpravy pro zpěv a klavír (1948);
- Sny. Pět písní pro soprán a klavír na slova „Zpěvů staré Číny“ v překladu Bohumila Mathesia (1948)
- Písně o lásce, pro zpěv a klavír, na slova českých básníků a staré čínské poezie (1959).
Vokální skladby s orchestrem
- Zuzanka Hraškovie. Balada pro alt a orchestr na slova Pavla Országa Hviezdoslava (1932);
- Stalingrad. Kantáta na slova Jiřího Miloslava Nováka (1945);
- Rozkaz č. 368. Kantáta na text Stalinova rozkazu č. 368 ze dne 9. 5. 1945 (1946);
- Milá milému. Sedm národních písní pro soprán a orchestr (1947);
- Slavnostní průvod – Únor 1948 (1948);
- Buduj vlast – posílíš mír. Kantáta na slova Františka Halase (1951);
- Kdož jste boží bojovníci. Úprava husitského chorálu pro sólo, sbor a symfonický orchestr (1952);
- Praho jediná. Cyklus písní pro nižší hlas a orchestr na slova Marie Pujmanové (1961).
Skladby ve čtvrttónovém systému
- Klavírní suita pro čtvrttónový klavír (1939);
- Koncert pro housle ve čtvrttónovém systému s doprovodem violy, violoncella, kontrabasu a klavíru (1941).
Odkazy
Reference
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-02-07]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-02-07]. Dostupné online.
- ↑ BOX-FOLDER-REPORT: 17-1-99 TITLE:On the Eve of Elections [online]. osaarchivum.org [cit. 2012-02-07]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-08. (anglicky)
- ↑ Přehled funkcionářů ústředních orgánů KSČ 1945 - 1989 [online]. www.cibulka.net [cit. 2012-02-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-01-29.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-02-07]. Dostupné online.
- ↑ hrob hudebního skladatele Václava Dobiáše na vyšehradském hřbitově v Praze. 212.47.2.130 [online]. [cit. 2019-03-24]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-03-24.
Literatura
- Matějček, Jan: Tschechische Komponisten von Heute (Praha 1957, s. 71–73).
- Československý hudební slovník I (A–L), 1963, SHV, Praha.
- Gardavský, Čeněk a kol.: Skladatelé dneška (Praha 1961, s. 54–56), též anglická a francouzská verze (Praha 1964).
- Honegger, Marc, Massenkeil, Günther: Das grosse Lexikon der Musik, svazek 2. (Freiburg 1976, s. 329–330).
- Dizionario enciclopedico universale della musica e dei musicisti diretto de Alberto Basso. Le biografie, díl 2. (Torino, 1988, s. 507–508).
- Hudba v českých dějinách (Praha 1989).
- Slonimsky, Nicolas: Baker's Biographical Dictionary of Musicians (Schirmer, 8. edice 1992, s. 439).
- Ladmanová, Milada: Seznam skladeb a článků Václava Dobiáše (Musikologie 4, Praha 1955, s. 200–229).
- Koubková, Marta – Příhoda, Mirko: Dobiáš Václav. Soupis vydaných skladeb a článků (Praha, b. r. [1961]).
- Kurz, Ivan: Soupis skladeb Václava Dobiáše (Hudební rozhledy 34, 1981, č. 5., s. 222–224).
- Ladmanová, Milada: Václav Dobiáš (Disertace na filozofické fakultě Univerzity Karlovy, 1953).
- Jegorovová Valerie: Václav Dobiáš (Moskva 1966).
- Smolka, Jaroslav: Česká kantáta a oratorium (Praha 1970, s. 328–336).
- Hejzlar, Tomáš (ed.): Václav Dobiáš. Sborník statí a vzpomínek (Praha 1979).
- Štilec, Jiří [mladší]: Václav Dobiáš (Praha 1985).
- Havlík, Jaromír: Česká symfonie (Praha 1989, s. 48, 68–69, 152).
- Smolka, Jaroslav a kolektiv: Dějiny hudby (Praha 2001, s. 616).
- Holzknecht, Václav: Za Václavem Dobiášem (Hudební rozhledy 31, 1978, č. 6, s. 241–242).
- Osobnosti - Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 123.
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A–J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 241.
- VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 13. sešit : Dig–Doš. Praha: Libri, 2010. 216–338 s. ISBN 978-80-7277-416-6. S. 255–256.
Externí odkazy
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Václav Dobiáš
- (česky) Václav Dobiáš v parlamentu
- Václav Dobiáš v Českém hudebním slovníku osob a institucí
- Václav Dobiáš na Musica.cz
- Václav Dobiáš v Česko-Slovenské filmové databázi
- Václav Dobiáš ve Filmové databázi
- Václav Dobiáš na Kinoboxu
- Václav Dobiáš: Symfonie pro velký orchestr č. 2
- Václav Dobiáš: Vyhrňme si rukávy