Termální pramen
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/Question_book-new.svg/48px-Question_book-new.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Islande_source_Deildartunguhver.jpg/220px-Islande_source_Deildartunguhver.jpg)
Termální pramen či horký pramen (tradičně českým také "teplice"[zdroj?!]) je speciální druh pramenu, ze kterého vystupuje ohřátá voda často obohacená o minerální složky. Voda proniká puklinami do zemské kůry do značných hloubek, kde se vlivem tektonických poruch dostává do blízkosti magmatu, o který se ohřívá a vystupuje nahoru.
Výskyt a využití
Teplota vody nedosahuje ale v případě termálního pramenu takové velikosti, aby umožňovala přeměnu na páru, čímž nedochází ke vzniku gejzírů, a ohřátá voda tak jen zvolna vytéká zpod povrchu. Ohřátá voda vytváří unikátní systémy, které se využívají pro vytápění či pro rekreaci. Nejznámější lokality pocházejí z Islandu, kde se lidé často koupají v horkých jezerech i přes studené okolní klima, a teplá voda je používána i pro vytápění chodníků.
Termální prameny se využívají také k léčbě různých onemocnění, jako převážně nemocí kůže, na kterou blahodárně působí minerální složení vody a nízký stupeň radiace způsobený rádiem. Prameny byly k léčbě využívány často již od pradávna (Antické Řecko) v klasických lázních. V České republice jsou termální prameny označovány tradičním slovem "teplice".[zdroj?!] Okolo termálních pramenů vznikaly lázeňské domy a později celá lázeňská města – například Teplice v Čechách a Karlovy Vary.
Termální prameny nejsou vázány pouze na suchozemské prostředí, ale vyskytují se i pod mořskou hladinou, kde se nazývají černí kuřáci. Vlivem poklesu teploty dochází ke srážení nasycené vody, minerální složky vytvářejí pevná tělesa, která tvoří různé komíny, terasy, či valy.
V Česku došlo po implementaci právního řádu Evropské unie, zejména Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/54/ES[1] ze dne 18. června 2009, k nahrazení starší normy ČSN 86 8000 vyhláškou 423/2001 Sb. z 20. listopadu 2001. Podle přílohy č. 1 k této vyhlášce se za termy (termální vody) považují přírodní minerální vody s teplotou vyšší než 20 °C. Podle teploty se člení na:
- vlažné – do 35 °C,
- teplé – do 42 °C,
- horké – nad 42 °C.[2]
Symbolika
Termální pramen (vřídlo) je Česku zobrazen např. na Symbolech Karlovarského kraje.[3]
Galerie horkých pramenů v Japonsku
- Horký pramen pod širým nebem Nanki-Katsuura v Wakayama Pref
- Opice u horkého pramenu
- Gejzír Kamisuwa (上諏訪) v oblasti Nagana
- Koupelna využívající termální pramen jako zdroj tepla (Oofuka (大深温泉))
Odkazy
Reference
- ↑ Směrnice č. 2008/54/ES ze dne 18. června 2009, o využívání a prodeji přírodních minerálních vod. [cit. 2018-12-27]. Dostupné online.
- ↑ Vyhláška č. 423/2001 Sb., Přírodní léčivé zdroje a zdroje přírodních minerálních vod, příloha č. 1. [cit. 2018-12-21]. Dostupné online.
- ↑ Zpravodaj Vexilologie č. 124 (VI/2002)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu termální pramen na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |