Stefanija Turkevyč-Lukijanovyč
Stefanija Turkevyč-Lukijanovyč (Стефанія Іванівна Туркевич-Лукіянович) | |
---|---|
![]() | |
Rodné jméno | Stefanija Turkevič |
Narození | 25. dubna 1898 Lvov |
Úmrtí | 8. dubna 1977 (ve věku 78 let) Cambridge |
Vzdělání | Hudební institut ve Lvově, Vídeňská univerzita, Karlova univerzita v Praze a Pražská konzervatoř |
Alma mater | Lvovská konzervatoř Vídeňská univerzita Lvovská univerzita Univerzita Karlova Univerzita hudebních a dramatických umění ve Vídni |
Povolání | hudební skladatelka, klavíristka, muzikoložka a hudební pedagožka |
Zaměstnavatel | Lvovská konzervatoř |
Známá jako | Ukrajinská komponistka, pianistka a muzikoložka. |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Stefanija Turkevyč-Lukijanovyč (ukrajinsky: Стефанія Іванівна Туркевич-Лукіянович; 25. dubna 1898 Brody ve Lvov, Ukrajina – 8. dubna 1977 Cambridge, Velká Británie) byla ukrajinská komponistka, pianistka a muzikoložka.[1] Oficiálně uznána jako první ukrajinská skladatelka.[2] Za doby Sovětského svazu byla její díla zakázána.
Životopis
Dětství
Narodila se jako první dítě v rodině kněze, sbormistra, katechety a hudebního kritika Ivana Turkevyče (Туркевич) (1872–1936) a Sofie Kormošové (Кормош). Měla mladší sestru Irenu Turkevyč–Martynec (Іри́на (Ірена) Туркевич-Мартинець) a mladšího bratra Lva Turkevyče (Лев Туркевич). Její dědeček (Lev Turkevyč) i otec (Ivan Turkevyč) byli kněží. Matka Sofia Kormošová byla pianistkou a studovala u Karola Mikuliho a Viléma Kurze. Doprovázela také mladou Solomii Krušelnickou.[3] Celá rodina byla muzikální a všichni hráli na nějaký hudební nástroj. Stefania hrála na klavír, harfu a harmonium. Později vzpomínala na své dětství a na lásku k hudbě takto:
Uprostřed všeho byla moje matka, která hrála nádherně na klavír. Jako dítě jsem velmi ráda poslouchala její hru. Potom u nás vznikl domácí salonní orchestr. Hráli jsme takto: otec na basu, moje matka na klavír, Leno (Льоньо) na violoncello, já na harmonium, Marijka a Zenko (Марійка і Зенко), studenti prof. Perfetského, na housle. Otec také založil rodinný sbor. To byly naše první kroky do světa hudby. Nikdy nešetřili peníze na naší hudební výchově.[4]
Studia
První lekce hudby dostávala od své matky. Vystudovala gymnázium Basilského řádu sv. Josafata ve Lvově. Po první světové válce[2] pak klasickou skladbu u Vasylja Barvinského (Василь Олександрович Барвінський)[pozn. 1] a klavír u Viléma Kurze a Eži Ljaleviče (Єжи Лялевич)[pozn. 2] na Lvovské konzervatoři pojmenované po Mykolu Lysenkovi.[5] V roce 1919 napsala své první hudební dílo – Liturgii (Літургію), které se hrálo několikrát v katedrále sv. Jiří ve Lvově.[4] V roce 1921 studovala na Vídeňské univerzitě u Guido Adlera a na Hudební akademii u Josefa Marxe [pozn. 3] ve Vídni, kde v roce 1923 promovala a získala tak učitelský diplom.[4] V roce 1925 odcestovala se svým prvním manželem Robertem Lisovským [pozn. 4] do Berlína, kde studovala u Franze Schrekera a u Arnolda Schönberga. Během tohoto období, v roce 1927, se narodila její dcera Zoya (Зоя).[5] Z Berlína odešla do Prahy, kde studovala u Zdeňka Nejedlého na Karlově univerzitě, u Otakara Šína na pražské konzervatoři a u Vítězslava Nováka na Hudební akademii.[4] Na Ukrajinské svobodné univerzitě v Praze získala v roce 1934 doktorát v oboru muzikologie. Stala se tak první ženou z Galicie, (tehdy součást Polska), která získala doktorát Ph.D. Po návratu do Lvova od roku 1934 do začátku druhé světové války pracovala jako učitelka hudební teorie a klavíru na Lvovské konzervatoři a stala se členem Svazu ukrajinských profesionálních hudebníků.[6]
Druhá světová válka
Na podzim roku 1939, po připojení západní Ukrajiny k SSSR, pracovala jako lektor a koncertní mistr ve Lvovské opeře a od roku 1940 do roku 1941 byla docentem na Lvovské konzervatoři. Po uzavření konzervatoře za německé okupace pokračovala ve výuce na Státní hudební škole a doprovázela na klavír ve Lvovské opeře a pro rozhlas.[1] Na útěku před Rudou armádou na jaře 1944 emigrovala se svou rodinou ze Lvova do Vídně. V roce 1946 se pak rodina přestěhovala do jižního Rakouska a odtud do Itálie, kde se její druhý manžel Narcyz Lukijanovyč (Нарциз Лукіянович) stal lékařem druhého polského sboru pod britským velením.[7]
Anglie
Na podzim 1946 se přestěhovala do Spojeného království a pracovala tam na svých skladbách. Vytvořila baletní hudbu a operu, složila čtyři symfonie, liturgickou hudbu, komorní hudbu a skladby pro klavír a umělecké písně.[8]
Žila v Brightonu (1947–1951), Londýně (1951–1952), Barrow Gurney (nedaleko Bristolu) (1952–1962), Belfastu (Severní Irsko) (1962–1973). a Cambridge (od roku 1973).
Koncem čtyřicátých let se vrátila k tvůrčí práci a napsala většinu svých skladeb. Čas od času působila znovu jako pianistka, zejména v roce 1957 na řadě koncertů v ukrajinských komunitách v Anglii a v roce 1959 na koncertu klavírní hudby v Bristolu. Byla členkou Britské společnosti skladatelek a hudebníků (která existovala až do roku 1972). Její opera Oksana's Heart byla v roce 1970 uvedena ve Winnipegu (Kanada), ve Centennial Concert Hall.[pozn. 5] Pod uměleckým vedením její sestry Ireny Turkevycz-Martynec ji tam hrálo Ukrajinské dětské divadlo. Je to příběh dívky, která v kouzelném lese hledá své ztracené bratry a setkává se tam s mytologickými postavami.
Zemřela 8. dubna 1977 v Cambridge ve Velké Británii.
Tvorba
Symfonie (Симфонічні твори)
- Symfonie č. 1 (Симфонія) – 1937
- Symfonie č. 2a (Симфонія no. 2a) – 1952
- Symfonie č. 2b – druhá verze (Симфонія no. 2b, 2-гий варіант)
- Symfonieta (Симфонієта) – 1956
- Tři symfonické skici (Три Симфонічні Ескізи) – 3. května 1975
- Symfonická báseň «La Vitа» (Симфонічна поема)
- Kosmická symfonie (Космічна симфонія) – 1972
- Suita pro dva houslové orchestry (Суіта для подвійного струнного оркестру)
- Fantasie pro dva houslové orchestry (Фентезі для подвійного струнного оркестру)
Balety (Балети)
- Ruce (Руки) – Bristol, 1957 („The Girl with the Withered Hands")
- Perly (Перли) – Náhrdelník („The Necklace")
- Jaro – dětský balet (Весна – Дитячий балет) – 1934–5
- Mavka, a (Мавка, a) – Lesní víla („The Forest Nymph") – Belfast 1964–7
- Mavka, b (Мавка, b) – Lesní víla („The Forest Nymph") – Belfast 1964–7,
- Strašák (Страхопуд) – 1976
Opera (Опера)
- Mavka (Мавка) – (podle dramatické fantazie, Lesní píseň, ukrajinské spisovatelky Lesji Ukrajinky – nedokončeno)
Dětské opery (Дитячі опери)
- Car Och aneb Srdce Oxany (Цар Ох» або Серце Оксани) – 1960
- Куць – Mladý ďábel („The Young Devil")
- Яринний городчик – A Vegetable Plot (1969)
Sborová tvorba (Хорові твори)
- Liturgie (Літургія) 1919
- Žalm pro Šeptytského (Псалом Шептицькому)
- Před bitvou (До Бою)
- Triptych (Триптих)
- Ukolébavka (Колискова) (А-а, котика нема) 1946
Komorní a instrumentální díla (Камерно – Інструментальні твори)
- Sonáta pro housle a klavír (Соната для скрипки і фортепіано) 1935
- Smyčcový kvartet a, (Cтрунний квартет, a) 1960 – 1970
- Smyčcový kvartet b, (Cтрунний квартет, b) 1960 – 1970
- Trio pro housle, violu a violoncello (Тріо для скрипки, альта і віолончела) 1960 – 1970
- Kvintet pro dvoje housle, violu, violoncello a klavír (Квінтет для двох скрипок, альта, віолончела фортепіано) 1960 – 1970
- Trio pro flétnu, klarinet a fagot (Тріо для флейти, кларнету, фагота) 1972
Klavírní díla (Фортепіанні Твори)
- Variace na ukrajinské téma (Варіації на Українську тему) 1932
- Fantasie: Suita pro klavír na ukrajinská témata (Фантазія: Суїта фортепянна на Українські теми) – 1940
- Impromptu (Імпромпту) – 1962
- Groteskní (Гротеск) – 1964
- Horská suita (Гірська сюїта) 1966 – 1968
- Cyklus skladeb pro děti (Цикл п’єс для дітей) 1936 – 1946
- Ukrajinské koledy (Українські коляди та щедрівки)
- Dobré zprávy (Вістку голосить)
- Vánoce s harlekýnem (Christmas with Harlequin) – 1971
Různé (Різне)
- Srdce (Серце) – Sólo s orchestrem
- Lorelei (Лорелеї) – vypravěč, harmonium a klavír 1919 – slova Lesja Ukrajinka
- Máj (Май) – 1912
- Lidové písně (Тема народної пісні)
- Na Maidanu (На Майдані) – Náměstí nezávislosti – klavírní skladba
- (Не піду до леса з конечкамі). Rusínská píseň pro sólo a smyčce
Poznámky
- ↑ Vasyl Oleksandrovyč Barvinskyj (ukrajinsky: Василь Олександрович Барвінський) (20. února 1888 - 9. června 1963), byl ukrajinský skladatel, klavírista, dirigent, učitel, muzikolog a hudební společenská postava.
- ↑ Jerzy Lalewicz (21. srpna 1875 Wyłkowyszky – 1. prosince 1951 Buenos Aires) - polský klavírista a pedagog, profesor Vídeňské hudební akademie a Národní konzervatoře v Buenos Aires.
- ↑ Joseph Rupert Rudolf Marx (11. května 1882 – 3. září 1964) byl rakouský skladatel, klavírista, hudební pedagog a kritik.
- ↑ Robert Antonowytsch Lissowskyj (ukrajinsky Роберт Антонович Лісовський), (29. prosinec 1893 Saporischschja – 28. prosinec 1982 Ženeva) byl švýcarský grafik, malíř, návrhář a scénograf ukrajinského původu.
- ↑ Centennial Concert Hall je umělecké centrum múzických umění na 555 Main Street ve Winnipegu, Manitoba, Kanada.
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Stefanija Turkewytsch na německé Wikipedii, Туркевич-Лукіянович Стефанія Іванівна na ukrajinské Wikipedii a Stefania Turkewich na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Turkevych-Lukiianovych, Stefaniia. www.encyclopediaofukraine.com [online]. [cit. 2019-10-23]. Dostupné online.
- ↑ a b Stefania Turkewich. Ukrainian Art Song Project [online]. [cit. 2019-10-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Стефанія Павлишин. Перша українська композиторка Стефанія Туркевич-Лісовська-Лукіянович. — 2004. Strana 7
- ↑ a b c d Павлишин, Степанія Стефанівна. Перша українська композиторка: Стефанія Туркевич-Лісовська-Лукіянович, БаК, Lvov 2004. Strana 23
- ↑ a b Лукіянович-Туркевич Стефанія Іванівна - Енциклопедія Сучасної України. esu.com.ua [online]. [cit. 2019-10-24]. Dostupné online.
- ↑ Стефанія Туркевич-Лукіянович. www.ukrainiansintheuk.info [online]. [cit. 2019-10-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-04-27.
- ↑ Нарциз Лукіянович. www.ukrainiansintheuk.info [online]. [cit. 2019-10-23]. Dostupné online.
- ↑ Turkevych-Lukiianovych, Stefaniia. www.encyclopediaofukraine.com [online]. [cit. 2019-10-24]. Dostupné online.
Literatura
- Сокіл-Рудницька М. Пам’яті Стефанії Лукіянович // Вільне Слово. – Тоronto, 1977. – 9. a 16. července. – s. 3. (ukrajinsky)
- Вовк В. Парастас для Стефанії Туркевич-Лукіянович // Наше Життя. – New York, 1992. – č. 5. – s. 6–9. (ukrajinsky)
- Стельмащук Р. Забутий львівський композитор-неокласик (штрихи до творчого портрета Стефанії Туркевич) // Музика Галичини (hudba Galicie) / Матеріали Другої міжнародної конференції (materiály druhé mezinárodní konference. – Lvov, 1999. – ¨s. 276–281. (ukrajinsky)
- Павлишин С. Перша українська композиторка // Наше Життя. – New York, 2004. – č. 1. – s. 14–16. (ukrajinsky)
- Павлишин С. Перша українська композиторка: Стефанія Туркевич-Лісовська-Лукіянович. – Lvov, 2004. (ukrajinsky)
- Карась Г. Статика і динаміка жанру дитячої опери у творчості композиторів української діаспори ХХ ст. // Вісник Державної академії керівних кадрів культури і мистецтв. – Kyjev, 2010. – č. 2. – s. 89–93. (ukrajinsky)
- Яців Р. Роберт Лісовський (1893–1982): дух лінії. – Lvov, 2015. – s. 11, 13, 79–84, 91. (ukrajinsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Stefanija Turkevyč-Lukijanovyč na Wikimedia Commons
- Ukrainian Art Song Project, anglicky
- Stefania Turkewich: Galicians I |The Art Songs
- Muzeum hudby ve Lvově Archivováno 13. 1. 2021 na Wayback Machine., ukrajinsky
- «Цар Ох» або Серце Оксани - Srdce Oksany
- Фільм про Стефанію Туркевич - Film o Stefanii Turkewich
- Світова прем'єра Першої симфонії Стефанії Туркевич - světová premiéra první symfonie Stefanie Turkewich
- Три симфонічні ескізи- Tři symfonické skici - světová premiéra
- Концерт-присвята до 120 року з дня народження Стефанії Туркевич - Koncert věnovaný 120. výročí narození Stefanie Turkewich
- Прем'єра. Стефанія Туркевич-Лукіянович "Серце Оксани" опера - premiéra. Opera „Srdce Oksana“ Stefanie Turkewich-Lukiyanovič