Seliger
Seliger | |
---|---|
![]() Nilovův klášter na ostrově Stolbnyj na jezeře Seliger | |
Poloha | |
Světadíl | Evropa |
Stát | Rusko![]() |
Oblasti | Novgorodská, Tverská |
Rajóny | Demjanský (N), Ostaškovský (T) |
Sídla | Ostaškov |
![]() | |
Zeměpisné souřadnice | 57°11′20″ s. š., 33°5′ v. d. |
Rozměry | |
Rozloha | 212 km² |
Délka | 60 km |
Šířka | 37 km |
Povodí | 2275 km² |
Max. hloubka | 5,8 m |
Ostatní | |
Typ | ledovcové jezero |
Nadm. výška | 205 m n. m. |
Přítok vody | Čerjomucha, Soroča, Krapivenga, Momenga |
Odtok vody | Seližarovka |
Ostrovy | Chačin, Stolbnyj |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Seliger (rusky Селигер) je jezero na hranici Tverské a Novgorodské oblasti v Rusku. Nachází se na severozápadě Valdajské vysočiny. Jezero je ledovcového původu a velmi nepravidelného, členitého tvaru. Má rozlohu 212 km².[1] Je ze severu na jih 60 km dlouhé. Průměrně je hluboké 5,8 m, nejvíce 24 m[1]. Leží v nadmořské výšce 205 m.[1] Název jezera je pravděpodobně z finštiny.
Pobřeží
Jezero má lopatkovitý tvar. Skládá se z několika téměř izolovaných vodních ploch, zvaných pljosy (Ostaškovský, Nižněpožický, Sosnický, Seližarovský atd.), které jsou spojeny úzkými krátkými průtoky.
Ostrovy
Na jezeře se nachází přibližně 160 ostrovů.[1] Největší z nich je Chačin (32 km²), který takřka vyplňuje severní polovinu jezera; druhým největším je Gorodomlja (3,1 km²). Krom toho je v této oblasti velké množství poloostrovů.
Vodní režim
Do jezera ústí 110 přítoků, z nichž hlavní jsou Čerjomucha, Krapivenga, Soroča, Momenga. Odtéká z něj Seližarovka (přítok Volhy)
Klima
Klima v této oblasti je mírné a pevninské. Příjemně teplé dny s teplotami na 20 °C mohou přicházet od konce května do začátku září, naopak od prosince do konce února může teplota klesat pod –20 °C. Voda na jezeře zamrzá v listopadu až v prosinci a rozmrzá ve druhé polovině dubna až v květnu.
Fauna a flóra
Na jezeře je rozvinutý rybolov (síhové severní i malí, cejni, candáti, štiky). Do 1. poloviny 20. století byl rybolov „decentralizovaný“ a rybářství se věnoval kdekdo z Ostaškova a okolních vesnic. Jednalo se o tradiční povolání a ryby v těžších dobách zastaly funkci lokální měny.
Osídlení pobřeží
Na jižním břehu leží město Ostaškov, mezi menší obce a osady patří Žar, Svetlica, Pačkovo, Zalučje, Neprije. Oblast jezera je zónou masivního oddychu a turistiky. Na přelomu 40. a 50. let na ostrově Gorodomlja byla základna, laboratoře a vědecká pracoviště raketové techniky.
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d Velká ruská encyklopedie [online]. Ruská akademie věd [cit. 2020-09-28]. Heslo ́СЕЛИГЕ́Р. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-02-05. (rusky)
Literatura
- V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Селигер“.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Seliger na Wikimedia Commons
Ruská jezera | |
---|---|
Bajkal • Bílé jezero • Boloň • Bustach • Čany • Červené jezero • Čudsko-pskovské jezero • Čukčagirské jezero • Chanka • Chantajské jezero • Ilmeňské jezero • Imandra • Jänisjärvi • Jessej • Kaspické moře • Kereť • Keta • Kizi • Kovdozero • Kronocké jezero • Kubenské jezero • Kulundské jezero • Kungasalach • Labaz • Lača • Ladožské jezero • Lama • Lovozero • Manyč-Gudilo • Melkoje • Mogotojevo • Něrpičje (Kamčatka) • Něrpičje (Sacha) • Ňuk • Oněžské jezero • Orel • Pekulnějské jezero • Pjaozero • Pjasino • Pjuhjajarvi • Sjamozero • Sartlan • Segozero • Seliger • Střední Kujto • Tajmyrské jezero • Telecké jezero • Topozero • Ubinskoje • Udyl • Umbozero • Uvs núr • Vivi • Velké mořské jezero • Vodlozero • Vože • Vygozero | |
Poznámka: přírodní jezera v Rusku s plochou větší než 200 km² (bez ruských přehrad) |