Robert Kopal
c. k. npor. Robert von Kopal | |
---|---|
Narození | 1842![]() |
Úmrtí | 24. června 1866 (ve věku 23–24 let)![]() |
Titul | ![]() |
Ocenění | ![]() |
Rodiče | Karel Kopal Marie Terezie von Kopal (von Spiegel) |
Rod | Kopalové |
Příbuzní | Karel Kopal (bratr) Viktor Kopal (bratr) Viktorína Brand (sestra) Arnoštka Henn (sestra) Gottlieb Henn (švagr) Ludvík Brand (švagr) Karel Brand (synovec) Marie Kopalová (švagrová) Františka Kopalová (neteř) Viktor Brand-Kopal Bohumil Brand-Kopal Josef Kopal Wilhelm Kopal Františka Auerspergová |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Sommacampagna_Ossario_di_Custoza_Interno_Cappella_Gedenktafel_2.jpg/150px-Sommacampagna_Ossario_di_Custoza_Interno_Cappella_Gedenktafel_2.jpg)
Robert Kopal (německy Robert von Kopal, 1842 Bolzano – 24. června 1866 Oliosi, Provincie Verona)[1] byl český šlechtic, příslušník rodu Kopalů, syn Karla von Kopala a Marie Terezie von Spiegel[2] (25. prosince 1797 Kostelní Bříza – 5. září 1846 Kostelní Bříza).[3] Byl bratrem c. k. generálmajora Karla Kopala, c. k. plukovníka Viktora Kopala, Viktoríny Brand a Arnoštky Henn. Užíval šlechtický titul baron.
Život
Mládí
Císař Ferdinand I. Dobrotivý pověřil v březnu 1836 jeho otce Karla velením 7. mysliveckého praporu, který byl dislokován jako posádka v chorvatské Rijece a Bakaru. V dubnu 1840 byl 7. myslivecký prapor převelen do štýrského Celje. Na jaře 1841 povýšil císař Ferdinand I. Karla Kopala na podplukovníka a svěřil mu velení nad tyrolským mysliveckým plukem v Bolzanu. V jižním Tyrolsku Karel Kopal s rodinou pobýval následujících pět let. V roce 1842 se zde narodil i jeho třetí syn Robert.
Dne 24. dubna 1846 byl jeho otec Karel Kopal jmenován plukovníkem a velitelem 10. praporu polních myslivců se základnou v Miláně. Začátkem roku 1846 se Robertova matka musela ze zdravotních důvodů vrátit do rodného města, Kostelní Břízy. Spolu s ní cestovali Robert a jeho sestry Viktorína a Arnoštka. Zde v rodinném sídle na zámku v Kostelní Bříze Marie Terezie v průběhu roku 1846 zemřela. Starší bratr Karel vstoupil v této době na Vojenskou akademii ve Vídeňském Novém Městě. Druhý bratr Viktor zůstal se svým otcem v Itálii, později následoval bratra Karla na vojenskou akademii[4] Robert na tutéž vojenskou akademii nastoupil v roce 1857.[5]
Povýšení do šlechtického stavu
Dne 27. listopadu 1848 byl Robertův otec za rozhodující podíl na vítězství u Vicenzy[6] jmenován in memoriam rytířem Řádu Marie Terezie. Na základě císařského diplomu z 11. ledna 1852 byl Robert spolu s dalšími členy rodiny povýšen do stavu svobodných pánů (baronů).[7]
Slavnostní odhalení Kopalova památníku ve Znojmě
Spolu s významnými osobnostmi Znojma a celé Moravy, s přáteli a spolubojovníky Karla von Kopala, se 16. října 1853 účastnil slavnostního odhalení empírového památníku vztyčeného na počest otce. Památník a posléze i celé náměstí byly pojmenovány po Karlu von Kopalovi.[8][9]
Vojenská kariéra
Robert byl přiřazen k tyrolskému pluku myslivců císaře Františka Josefa I.,[10] dne 30. dubna 1866 byl povýšen na poručíka s vyšším platem (Leut. h. G.).[11] Účastnil se tažení v Itálii v roce 1866, padl ve vítězné bitvě u Custozy v červnu 1866.[4][5]
Osobní život
Zůstal svobodný a bezdětný. Z knoflíku jeho válečného kabátu byl vytvořen medailon Karla von Kopala, který byl součástí expozice muzea ve Stockerau připomínajícího jeho otce Karla Kopala a Kopalův 10. prapor polních myslivců.[12][13]
Vyznamenání
Vojenský záslužný kříž – udělen 16. července 1866 in memoriam, za statečnost v bitvě u Custozy[5]
Odkazy
Reference
- ↑ Robert G. K. Freiherr von Kopal. www.gedbas.de [online]. [cit. 2020-10-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Theresia von Kopal. www.geni.com [online]. [cit. 2020-10-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Anekdota z Kostelní Břízy – Muzeum Novojičínska. www.muzeumnj.cz [online]. [cit. 2021-01-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-03-08.
- ↑ a b Oberst Karl von Kopal. www.jgbnoe.at [online]. [cit. 2021-02-18]. Dostupné online. (německy)
- ↑ a b c SVOBODA, Johann. Die Theresianische Militär-akademie zu Wiener-Neustadt und ihre Zöglinge. Wien: Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, 1894. Dostupné online. S. 401. (německy)
- ↑ Das Kopalgrab in Sankt Pölten. www.kopaljaeger.at [online]. [cit. 2020-08-09]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Heraldisch-genealogische Zeitschrift: Organ d. Heraldisch-genealogischen Vereins "Adler" in Wien, Band 1. [s.l.]: Braumüller, 1871. Dostupné online. S. 51. (německy)
- ↑ Das Kopaldenkmal in Znaim. kopaljaeger.jgbnoe.at [online]. [cit. 2021-01-18]. Dostupné online. (německy)
- ↑ SMOLA, Daniel. Sarkofág skrýval přes sto padesát let starý pergamen. Znojemský deník. 2009-05-02. Dostupné online [cit. 2021-02-20].
- ↑ Rodinný archiv Kopalů, Hřebeny, 1837–1938. www.portafontium.eu [online]. [cit. 2020-08-03]. Dostupné online.
- ↑ Hodnosti rakouské armády za koaličních válek. www.primaplana.cz [online]. [cit. 2021-04-05]. Dostupné online.
- ↑ The New War-Museum In Austria – Reliqs Of Colonel Kopal. pallas.cegesoma.be [online]. [cit. 2021-02-14]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Das (ehemalige) Kopal-Jäger-Museum in Stockerau. www.kopaljaeger.at [online]. [cit. 2021-02-18]. Dostupné online. (německy)
Literatura
- KOTĚŠOVEC, Václav. Za císaře pána… aneb o rodu Kopalů z Hartenberka. S. 10. Sokolovský deník [online]. Sokolovský deník, 1994-12-01. Roč. 1, čís. 183, s. 10.
- MAŠEK, Petr. Zámecká knihovna Hřebeny. České památky. Roč. 2003, čís. 2, s. 8–9.
- STRACK, Josef. Das Kopal-Denkmal in Znaim und das k.k. 10. Feld-Jäger-Bataillon von der Errichtung bis zur fünfzigjährigen Jubelfeier [online]. Wien: Kaiserlich königliche Hof und Staatsdruckerei - Braumüller Wien, 1864 [cit. 2021-02-20]. Dostupné online. (německy)
- ŽUPANIČ, Jan: Nová šlechta rakouského císařství. Praha: Agentura Pankrác, 2006. 452 s. ISBN 80-86781-08-9, s. 389.