R136
R136 | |
---|---|
![]() Složená fotografie R136 z Wide Field Camera 3 Hubbleova vesmírného dalekohledu v UV záření, viditelném a červeném světle | |
Pozorovací údaje (Ekvinokcium J2000,0) | |
Typ | super star cluster, otevřená hvězdokupa, zdroj infračerveného záření, zdroj rentgenového záření a asterismus |
Rektascenze | 05h 38m 42.396s[1] |
Deklinace | -69°06′03.36″[1] |
Souhvězdí | Mečoun (lat. Dorado) |
Zdánlivá magnituda (V) | 9,50[1] |
Vzdálenost | 157 000 ly |
Označení v katalozích | |
Jiná označení | UCAC2 1803442, SAO 249329, HD 38268, TYC 9163-1014-1, CD-69 324, GC 7114[2] |
(V) – měření provedena ve viditelném světle | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/R136a1.jpg/220px-R136a1.jpg)
R136 (Radcliffe 136, formálně označována jako RMC 136 podle katalogu Magellanových oblak Radcliffovy observatoře[3]) je nakupení tisíců horkých modrých hvězd[4] ležících v centrální oblasti otevřené hvězdokupy NGC 2070, která se nachází ve středu mlhoviny Tarantule severovýchodní části Velkého Magellanova oblaku. Jedná se o nejhmotnější a nejvíce horké známé hvězdy ve vesmíru, rodící se z prachu a plynového kokonu, jehož složení sestává dominantně z ionizovaného vodíku.[4]
V rámci původní klasifikace hvězdokupa nepředstavovala definitivně zařazený stelární objekt a byla katalogizována pod označením HD 38268 a jako Wolfova–Rayetova hvězda Brey 82. Následně došlo ve spektrální klasifikaci k jejímu začlenění do třídy O.[5] Předpokládá se, že vzhledem k vysoké hustotě mladých hvězd dojde v průběhu miliard let k její transformaci v kulovou hvězdokupu o nízké hmotnosti.[6]
Charakteristika
R136 emituje většinu energie, která činí Mlhovinu Tarantule viditelnou. Odhadovaná hmotnost hvězdokupy je 450 000 M☉.[7] R136 má přibližně 200krát vyšší hvězdnou hustotu než typická asociace Cygnus OB2.[8] Průměr centrálního nahromadění hvězd dosahuje okolo 2 pc, ačkoli celá hvězdokupa NGC 2070 je mnohem větší.[8]
Předpokládá se, že stáří R136 činí méně než dva miliony roků.[8][9] Žádná z hvězd není výrazně vyvinutá a o žádné se neuvažuje, že vybuchla jako supernova. Nejjasnější zástupci patří mezi WNh hvězdy a modré obry spektrálního typu O. V nakupení naopak chybí červení veleobři, či modří hyperobři. Na periferii byl zaznamenán malý počet hvězd třídy B, ovšem méně hmotných a s menším zářivým výkonem.[5]
2001: Objev nejhmotnější hvězdy
R136a je jasné jádro ve středu R136.[10]
V září roku 2001 astronomové Philip Massey, Laura R. Pennyová a Julia Vukovichová objevili v R136 hvězdu k danému datu považovanou za nejhmotnější známou ve vesmíru. Patří do spektrální třídy O3 jako jedna ze složek spektroskopické a zákrytové dvojhvězdy R136-38. Hmotnost větší hvězdy v tomto páru byla určena na 56,9 ± 0,6 M☉, její průměr pak na cca devětkrát větší než průměr Slunce (t.j. asi 12,6×106 km), její povrchová teplota činila 50 000 K. Slabší složkou dvojhvězdy je hvězda spektrální třídy O6 s průměrem 6,4 slunečních průměrů a teplotou 42 000 K. Oběžná doba činí tři dny a devět hodin.[11][12]
Součásti
Základní data hvězd RMC 136 a/b/c | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Název | rektascenze[5] | deklinace[5] | V[10] (F555W) | spektrální třída[10] | MV[10] (F555W) | teplota (K)[10] | zářivost ()[10] | hmotnost (M☉)[10] |
R136a1 | 05h 38m 42.39s | −69° 06′ 02,91″ | 12,28 | WN5h | −8,09 | 53 000 | 8 710 000 | 315 |
R136a2 | 05h 38m 42.40s | −69° 06′ 02,88″ | 12,80 | WN5h | −7,52 | 53 000 | 4 266 000 | 195 |
R136a3 | 05h 38m 42.33s | −69° 06′ 03,27″ | 12,97 | WN5h | −7,39 | 53 000 | 3 802 000 | 180 |
R136a4 | 05h 38m 42.34s | −69° 06′ 02,60″ | 13¨,96 | O2–3V | −6,51 | 51 000 | 2 884 000 | 124 |
R136a5 | 05h 38m 42.43s | −69° 06′ 02,73″ | 13,71 | O2If* | −6,65 | 50 000 | 2 089 000 | 101 |
R136a6 | 05h 38m 42.29s | −69° 06′ 03,37″ | 13,35 | O2If | −6,96 | 46 000 | 3 311 000 | 150 |
R136a7 | 05h 38m 42.41s | −69° 06′ 02,57″ | 13,97 | O3III(f*) | −6,10 | 46 000 | 977 000 | 69 |
R136a8 | 05h 38m 42.37s | −69° 06′ 01,9″? | 14,42 | O2–3V | −6,05 | 51 000 | 1 905 000 | 96 |
R136b | 05h 38m 42.74s | −69° 06′ 03,78″ | 13,24 | O4If/WN8 | −7,31 | 41 000 | 1 995 000 | 93 |
R136c | 05h 38m 42.90s | −69° 06′ 04,83″ | 12,86 | WN5h | −7,9[5] | 51 000 | 5 623 000 | 230 |
Galerie
-
- Shluk hvězd v R136 (HST)
- R136 v infračerveném světle (HST)
- Střed mlhoviny Tarantule, mladé modré hvězdy R136 v pravém dolním kvadrantu (HST)
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku R136 na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c Høg; FABRICIUS, C.; MAKAROV, V. V.; URBAN, S.; CORBIN, T.; WYCOFF, G.; BASTIAN, U. The Tycho-2 catalogue of the 2.5 million brightest stars. Astronomy and Astrophysics. 2000, s. L27. Bibcode 2000A&A...355L..27H. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Simbad data for RMC 136
- ↑ Feast; THACKERAY, A. D.; WESSELINK, A. J. The brightest stars in the Magellanic Clouds. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 1960, s. 337. DOI 10.1093/mnras/121.4.337. Bibcode 1960MNRAS.121..337F. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b Robert Nemiroff (MTU) & Jerry Bonnell (USRA); česky Josef Chlachula. Astronomický snímek dne (APOD): Hvězdokupa R136 se rozptyluje [online]. Česká astronomická společnost, 2001-07-30 [cit. 2016-12-12]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-12-20.
- ↑ a b c d e DORAN, E. I.; CROWTHER, P. A.; DE KOTER, A.; EVANS, C. J.; MCEVOY, C.; WALBORN, N. R.; BASTIAN, N. The VLT-FLAMES Tarantula Survey - XI. A census of the hot luminous stars and their feedback in 30 Doradus. Astronomy & Astrophysics. 2013, s. A134. DOI 10.1051/0004-6361/201321824. Bibcode 2013A&A...558A.134D. arXiv 1308.3412v1. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ BRANDL, B.; SAMS, B. J.; BERTOLDI, F.; ECKART, A.; GENZEL, R.; DRAPATZ, S.; HOFMANN, R. Adaptive Optics Near-Infrared Imaging of R136 in 30 Doradus: The Stellar Population of a Nearby Starburst. The Astrophysical Journal. 1996, s. 254. DOI 10.1086/177507. Bibcode 1996ApJ...466..254B. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ BOSCH, Guillermo; TERLEVICH, ELENA; TERLEVICH, ROBERTO. Gemini/GMOS Search for Massive Binaries in the Ionizing Cluster of 30 Dor. Astronomical Journal. 2009, s. 3437–3441. DOI 10.1088/0004-6256/137/2/3437. Bibcode 2009AJ....137.3437B. arXiv 0811.4748. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c MASSEY, P.; HUNTER, D. A. Star Formation in R136: A Cluster of O3 Stars Revealed by Hubble Space Telescope Spectroscopy. The Astrophysical Journal. 1998, s. 180. DOI 10.1086/305126. Bibcode 1998ApJ...493..180M. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ CROWTHER, P. A.; SCHNURR, O.; HIRSCHI, R.; YUSOF, N.; PARKER, R. J.; GOODWIN, S. P.; KASSIM, H. A. The R136 star cluster hosts several stars whose individual masses greatly exceed the accepted 150 M⊙ stellar mass limit. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 2010, s. 731. DOI 10.1111/j.1365-2966.2010.17167.x. Bibcode 2010MNRAS.408..731C. arXiv 1007.3284. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c d e f g Crowther; CABALLERO-NIEVES, S. M.; BOSTROEM, K. A.; MAÍZ APELLÁNIZ, J.; SCHNEIDER, F. R. N.; WALBORN, N. R.; ANGUS, C. R. The R136 star cluster dissected with Hubble Space Telescope/STIS. I. Far-ultraviolet spectroscopic census and the origin of He II λ1640 in young star clusters. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 2016, s. 624. DOI 10.1093/mnras/stw273. Bibcode 2016MNRAS.458..624C. arXiv 1603.04994. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Instantní astronomické noviny, Nejtěžší známá hvězda [online]. 2007-05-08 [cit. 2016-12-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-09-28.
- ↑ The Astrophysical Journal; Massey, Penny, & Vukovich, R136 Massive Binaries [online]. 2007-05-08. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ R136 observed with WFC3 [online]. [cit. 2016-03-23]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu R136 na Wikimedia Commons