Pelargonie
![]() | |
---|---|
![]() Pelargonium peltatum | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | kakostotvaré (Geraniales) |
Čeleď | kakostovité (Geraniaceae) |
Rod | pelargonie (Pelargonium) L'Hér.. 1789 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pelargonie[1] (Pelargonium) je rod jednoletých nebo vytrvalých rostlin, bylin až polokeřů nebo keřů obsahující asi 240–300 druhů zahrnutých v čeledi kakostovité (Geraniaceae), které lze nalézt většinou v tropických a subtropických oblastech, především v jižní Africe. Pelargonie je používána jako okrasná květina, ale také ve voňavkářství, jako léčivá a barvířská rostlina, či k ochucení pokrmů.[2]
Popis
Kmínky nebo stonky ztlustlé, ochlupené nebo drobně pýřité, často lepkavé. Listy vstřícné nebo střídavé, vonné, obvykle dlanité. Květenství sestavené v nepravý okolík či okoličnatý vrcholík.[zdroj?]
EPPO kód
1PELG
Synonyma
České názvy
- čapí nůsek[3]
- čapí nos[4]
- muškát
Historie
První pěstovaný druh pelargonie byla Pelargonium triste, původem z Jižní Afriky. Byla zřejmě určena pro botanickou zahradu v Leidenu a přivezena v roce 1600 na lodi. V roce 1631, anglický zahradník, John Tradescant, koupil semena od René Morina v Paříži a přivezl rostlinu do Anglie. Název Pelargonium použil Johannes Burman v roce 1738, z řečtiny πελαργός, pelargós, čáp, protože část květiny vypadá jako čapí zobák.[zdroj?]
Použití
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Jan_Moninckx08.jpg/220px-Jan_Moninckx08.jpg)
V Česku jsou jako okrasné rostliny převážně pěstovány křížence a kultivary pelargonie páskaté (Pelargonium zonale) tvořící nápadná barevná kulovitá květenství, vzácněji kultivary pelargonie velkokvěté (Pelargonium grandiflorum) zvané též „anglický muškát“ a kultivary pelargonie štítnaté (Pelargonium peltatum) známé také jako „převislé muškáty“.
Kříženci pelargonie páskaté (P.zonale) jsou v jiných zemích označovány Pelargonium × hortorum (-„pelargonie zahradní“) nebo „Pelargonium Zonal Group“. Pelargonie (P.zonale) byly v ČR velmi často pěstovány za okny vesnických domků, byly téměř nezbytnou ozdobou.[5] Méně často jsou pelargonie pěstovány na záhonech jako výrazný doplněk letničkových výsadeb. V druhé polovině dvacátého století byly pelargonie široce oblíbeny jako balkonová rostlina ve většině bytů panelových domů. Oba druhy nejpěstovanější pelargonie nesnáší zimní chladna a při přezimování v podmínkách domácností obvykle dlouhodobě nevydrží. Lze je přezimovat pouze v chladných světlých mrazuprostých místnostech (sklenících, oranžeriích). Vzhledem k ceně a chorobám pelargonie často nahrazují levnější letničky nebo odolnější a bohatě kvetoucí surfinie.[zdroj?]
Někdy jsou rostliny rodu pelargonie v domácnostech pěstovány jako léčivo nebo odpuzovač hmyzu.[6][7]
Některé druhy pelargonií, jako například P. graveolens hrají důležitou roli při výrobě vůní. Existují pelargonie, které voní po citrusech, mátě, nebo různém ovoci, druhy s růžovou vůní obsahující geraniol jsou komerčně nejvíce důležité.[zdroj?]
Pěstování
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/Praha%2C_Mala_Strana_-_Mostecka_11%2C_U_cerneho_orla_%28domovni_znameni%29.jpg/220px-Praha%2C_Mala_Strana_-_Mostecka_11%2C_U_cerneho_orla_%28domovni_znameni%29.jpg)
Muškát je víceletá rostlina. Množí se řízkováním, které bývá často prováděno v srpnu nebo běžně i červenci až říjnu , ale také úspěšně v předjaří (únor-březen). Vzácněji se pelargonie množí také semeny, výsevem v prosinci. Během pěstování je třeba rostliny přiměřeně zalévat a přihnojovat. Pěstované druhy pelargonie kvetou obvykle od května do září, avšak některé druhy kvetou celý rok. Muškáty trpí mnoha chorobami, především virózami a houbovými chorobami ale zcela běžné je i napadení škůdci a fyziologické choroby z nedostatku živin. Na jaře a na podzim mohou namrzat, v létě někdy trpí úpalem a suchem nebo přelitím.[zdroj?]
Stanoviště
Pěstované pelargonie obvykle preferují slunečné nebo světlé místo, nicméně například Pelargonium grandiflorum slunečné místo, nebo přímé slunce vyloženě nesnáší, avšak preferuje světlé stanoviště. K přezimování je vhodná světlá mrazuprostá místnost. Půdy mají být živné, humózní a spíše propustné, pelargonie nesnáší přemokření.[8]
Teploty
Pěstované pelargonie obvykle preferují během vegetace teploty okolo 20 °C[8] ačkoliv snášejí bez i vyšší teploty. Výjimkou je například Pelargonium grandiflorum, které potřebuje teploty kolem 10 °C. Vlivem náhlého přechodu do chladu pelargoniím mohou někdy zčervenat listy, nebo listy zvadnou a zcela opadají. Pelargonie nesmí namrznout, i lehký mrazík rostliny značně poškodí. Proto je třeba je v polovině května (tří zmrzlí muži – Servác, Pankrác a Bonifác) sledovat teploty a skrývat, nebo chránit výsadby před mrazem, nebo rostliny raději vysadit až po „zmrzlých“.[zdroj?]
Hnojení
V prodeji jsou specializované přípravky, lze ale použít běžné komplexní hnojiva. Je vhodné přihnojovat hnojivy s obsahem fosforu. Přihnojování hnojivy s obsahem draslíku (síran draselná, draselná sůl) v září a říjnu je vhodné jako příprava na přezimování.[zdroj?]
Přezimování
Jednoletá rostlina nekvete tak bohatě, jak víceletá pelargonie. K přezimování běžně pěstovaných druhů pelargonie je vhodné zvolit teploty 12 až 15 °C. Ideální teploty pro přezimování Pelargonium grandiflorum jsou 8–10 °C. Koncem srpna je vhodné ukončit používání hnojiv s obsahem dusíku a omezit zálivku.[9]
Druhy
Některé druhy:
- Pelargonium angustifolium L'Hér. ex Harv. & Sond.
- Pelargonium graveolens L'Hér.
- Pelargonium cotyledonis (L.) L'Hér.
- Pelargonium citrosum Voigt ex Sprague
- Pelargonium hortorum L.H.Bailey
- Pelargonium nobile Dum.Cours.
- Pelargonium odoratissimum Sol.
- Pelargonium pedunculare Dehnh.
- Pelargonium radens H.E.Moore
- Pelargonium scabrum Hort. ex Hoffmanns.
- Pelargonium sericeum E.Mey. ex Harv. & Sond.
- Pelargonium × tussilaginifolium Tratt.
- Pelargonium tripalmatum E.M.Marais
- Pelargonium triste (L.) L'Hér.
- Pelargonium wonchiense Vorster & M.G.Gilbert
- Pelargonium xerophyton Schltr. ex R.Knuth
- Pelargonium zeyherianum Dehnh.
- Pelargonium zonale L'Hér.
Choroby a škůdci
- Agrobacterium tumefaciens
- Pseudomonas syringae
- Ralstonia solanacearum
- Xanthomonas campestris
- Pythium
- hlízenka hlíznatá (Sclerotinia sclerotiorum)
- Rhizoctonia
- Peronospora conglomerata
- Fusariové vadnutí , srpovnička (Fusarium)
- Glomerella cingulata
- kropidlák Aspergillus fischerianus
- Diaporthe rudis
- Botryosporium pulchrum
- Alternaria alternata
- Cercospora brunkii
- Bipolaris setariae
- Cochliobolus setariae
- Bipolaris maydis
- Cochliobolus heterostrophus
- Ascochyta
- Discohainesia oenotherae
- Pleosphaerulina
- Colletotrichum gloeosporioides
- Glomerella cingulata
- Phyllosticta spp.
- Cylindrocladium scoparium
- Calonectria kyotensis
- Phytophthora spp.
- padlí obecné Erysiphe communis
- Rhizoctonia solani
- rez Puccinia pelargonii-zonalis
- Verticiliové vadnutí způsobené přeslenatka běločerná, (V. albo-atrum) nebo Verticillium dahliae
Galerie
- Pestrolistý kultivar
- Pelargonie s vonnými listy
- Pelargonium grandiflorum – „anglická“ pelargonie (tzv. angličák)
- Pelargonium zonale
- P. × hortorum
- Pelargonium odoratissimum – detail listu
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pelargonium na anglické Wikipedii.
- ↑ SKALICKÁ, Anna; VĚTVIČKA, Václav; ZELENÝ, Václav. Botanický slovník rodových jmen cévnatých rostlin. Praha: Aventinum, 2012. ISBN 978-80-7442-031-3.
- ↑ botanicka.cz
- ↑ ceskatelevize.cz
- ↑ www.biolib.cz
- ↑ zahradnictvi-valinova.cz
- ↑ aromatické pelargonie. www.zahradnictvikrulichovi.cz [online]. [cit. 2013-07-08]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2013-08-06.
- ↑ loskutak.nova.cz
- ↑ a b celysvet.cz
- ↑ čaro záhrady. carozahrady.sk [online]. [cit. 2013-07-08]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2013-10-04.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu pelargónie na Wikimedia Commons
Taxon Pelargonium ve Wikidruzích
- Popis druhů s fotografiemi z jejich přirozeného prostředí
- databaze.dendrologie.cz