Oldřich Pavlovský
Oldřich Pavlovský | |
---|---|
![]() Oldřich Pavlovský (Rudé právo, 1968) | |
Poslanec Národního shromáždění ČSR | |
Ve funkci: 1959 – 1960 | |
Poslanec Národního shromáždění ČSSR | |
Ve funkci: 1960 – 1964 | |
Ministr vnitřního obchodu ČSSR | |
Ve funkci: 1968 – 1968 | |
Předchůdce | Jindřich Uher |
Velvyslanec ČSSR v Sovětském Svazu | |
Ve funkci: 1963 – 1968 | |
Předchůdce | Richard Dvořák |
Nástupce | Vladimír Koucký |
Velvyslanec ČSSR ve Finsku | |
Ve funkci: 19. března 1969 – 1975 | |
Předchůdce | Zdeněk Urban |
Nástupce | Antonín Kroužil |
Velvyslanec ČSSR v Jugoslávii | |
Ve funkci: 1975 – 1982 | |
Předchůdce | Jozef Nálepka |
Nástupce | Bohumil Šimáček |
Stranická příslušnost | |
Členství | KSČ |
Narození | 31. května 1920 Hodonín Československo ![]() |
Úmrtí | 5. prosince 1989 (ve věku 69 let) Praha Československo ![]() |
Profese | diplomat a politik |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Oldřich Pavlovský (31. května 1920 Hodonín[1] – 5. prosince 1989 Praha[2]) byl český a československý politik Komunistické strany Československa a poúnorový poslanec Národního shromáždění ČSR a Národního shromáždění ČSSR.
Život
Pocházel z dělnické rodiny. Před druhou světovou válkou se už od věku 15 let angažoval v komunistických mládežnických sdruženích. Roku 1945 vstoupil do KSČ. V letech 1945–1953 byl stranickým funkcionářem ve Zlíně. Vedl stranickou organizaci v závodě Svit (bývalé Baťovy závody) a v letech 1952–1953 byl ve Zlíně prvním tajemníkem Městského výboru KSČ. Pak se přesunul, v roce 1955 byl tajemníkem Krajského výboru KSČ v Karlových Varech a roku 1956 tajemníkem Krajského výboru KSČ v Liberci. Od roku 1960 až do svého nástupu na diplomatický post byl prvním tajemníkem Krajského výboru KSČ v jižních Čechách.[3][4]
Ve volbách roku 1954 byl zvolen za KSČ do Národního shromáždění ve volebním obvodu Liberec. Mandát nabyl až dodatečně v listopadu 1959 poté, co rezignoval poslanec Jiří Hlavatý. Mandát získal i ve volbách v roce 1960 (nyní již jako poslanec Národního shromáždění ČSSR za Jihočeský kraj). V parlamentu setrval až do konce funkčního období, tedy do voleb roku 1964. V roce 1963 byl jmenován velvyslancem v SSSR.[5][6][7]
11. sjezd KSČ ho zvolil členem Ústředního výboru Komunistické strany Československa. XII. sjezd KSČ, XIII. sjezd KSČ a XIV. sjezd KSČ ho ve funkci potvrdil.[8] Zastával i vládní post. V roce 1968 byl ministrem vnitřního obchodu v první vládě Oldřicha Černíka. Během pražského jara a v době po invaze vojsk Varšavské smlouvy do Československa patřil mezi představitele protireformní prosovětské levice.[9] Spolupodepsal druhý „zvací“ dopis generálnímu tajemníkovi SSSR Leonidu Brežněvovi. Pavlovský se také zúčastnil dne 18. srpna 1968 porady spiklenců na Orlíku a měl být jediným členem tehdejší legální Černíkovy vlády, který se měl stát členem tzv. Indrovy dělnicko-rolnické vlády.[10]
V letech 1969–1975 působil jako velvyslanec ČSSR ve Finsku.[11] a v letech 1975–1982[12] byl velvyslancem v Jugoslávii. V roce 1984 se uvádí jako vedoucí československé delegace na konferenci o odzbrojení ve Stockholmu. Zemřel v době sametové revoluce v prosinci 1989.[10] Po odchodu z Bělehradu působil až do penzionování v roce 1985 jako jeden z poradců v sekretariátu ministra Bohuslava Chňoupka.[2]
Odkazy
Reference
- ↑ Oldřich Pavlovský [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-28]. Dostupné online.
- ↑ a b Jindřich Dejmek: Diplomacie Československa -- Díl II. Biografický slovník československých diplomatů (1918-1992) ; Nakladatelství Academia, 2013, ISBN 978-80-200-2285-1, str. 527-528
- ↑ BOX-FOLDER-REPORT: 15-5-92 TITLE: National Assembly 1954-1960 [online]. osaarchivum.org [cit. 2012-01-27]. Dostupné online. (anglicky) [nedostupný zdroj]
- ↑ Oldrich Pavlovsky [online]. www.munzinger.de [cit. 2012-01-28]. Dostupné online. (německy)
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-28]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-28]. Dostupné online.
- ↑ BOX-FOLDER-REPORT: 17-1-99 TITLE:On the Eve of Elections [online]. osaarchivum.org [cit. 2012-01-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-08. (anglicky)
- ↑ Přehled funkcionářů ústředních orgánů KSČ 1945 - 1989 [online]. www.cibulka.net [cit. 2012-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-01-29.
- ↑ Osmašedesátý očima velitele StB: „Kdo zradil vlast“ [online]. blisty.cz [cit. 2012-01-27]. Dostupné online.
- ↑ a b Oldřich Pavlovský – příběh spolehlivého soudruha a signatáře „zvacího“ dopisu [online]. Český rozhlas Plus [cit. 2016-02-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-08-22.
- ↑ Historie diplomatického zastoupení ve Finsku [online]. www.mzv.cz [cit. 2014-10-03]. Dostupné online. (čečensky)
- ↑ Seznam velvyslanců v Jugoslávii na str. Ministerstva zahraničí
Externí odkazy
- Oldřich Pavlovský v parlamentu
- Pořad Českého rozhlasu Plus: Příběh spolehlivého soudruha a signatáře zvacího dopisu Archivováno 22. 8. 2015 na Wayback Machine.; podrobné informace o životě Oldřicha Pavlovského, ukázky z jeho projevů, podrobný rozbor událostí v srpnu 1968.