Miloslav Brepta
ing. Miloslav Brepta | |
---|---|
![]() Miloslav Brepta (vpravo) ve filmu Chudý otec, bohatý syn | |
Osobní informace | |
Přezdívka | Míla |
Datum narození | 29. října 1902 |
Místo narození | Rakousko-Uhersko![]() |
Datum úmrtí | 6. března 1959 (ve věku 56 let) |
Místo úmrtí | Československo![]() |
Sportovní informace | |
Sport | jachting |
Disciplína | Olympijská Jola |
Účast na LOH | 1936 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Miloslav Brepta (* 29. října 1902- 6. března 1959)[1] byl československý podnikatel, příležitostný filmový herec, soukromý automobilový závodník a účastník Olympijských her v Berlíně v roce 1936. Závodil jako soukromý jezdec na vozech Amilcar (1930) a Walter (1931). V jachtingu se zúčastnil společně s ing. Vítězslavem Pavlouskem olympijských her v třídě O-jola 18-stop (Dinghy). Vystudoval vysokou školu a dosáhl akademického titulu inženýr. Jeho jméno se v některých pramenech objevovalo ve zkomolené formě jako Brebta.
Filmový herec
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Praga_AT_20-25_HP_%281928%29.jpg/220px-Praga_AT_20-25_HP_%281928%29.jpg)
V roce 1930 ztvárnil Miloslav Brepta jednu z hlavních rolí (mladý sedlák Benda) ve filmu Chudý otec, bohatý syn. Film propagoval víceúčelový traktor Praga AT 20-25 HP továrny Českomoravská-Kolben-Daněk, který si Brepta za 39 000 Kč pořídil a ve filmu jej řídil.[2] Traktor vyráběný od roku 1928 byl vybaven automobilovým čtyřtaktním čtyřválcovým zážehovým motorem používaným u nákladních automobilů Praga.[3] Dne 20. ledna 1931 předvedla továrna na automobily Praga před četným sezvaným obecenstvem v biografu Adria propagační film nazvaný »Chudý otec — bohatý syn«. Film natočila pražská firma Propaga-film. Představitelé jednotlivých rolí inž. Míla Brebta v roli mladého statkáře Bendy a Josef Rovenský v roli strojníka byli velmi zdařilí a dovedli nalézt v každé situaci pravý výraz. Velmi dobře a typicky byla sehrána role otce, starého statkáře Bendy, kterou ztvárnil Karel Schleichert.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/Miloslav_Brepta_a_Karel_Schleichert_%281930%29.jpg/220px-Miloslav_Brepta_a_Karel_Schleichert_%281930%29.jpg)
Automobilový závodník
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Walter_0_%28Super_Sports%29_1927_%28Pestr%C3%BD_t%C3%BDden%2C_%C4%8D._35-1927%2C_str._16_%29.jpg/220px-Walter_0_%28Super_Sports%29_1927_%28Pestr%C3%BD_t%C3%BDden%2C_%C4%8D._35-1927%2C_str._16_%29.jpg)
Ryze závodní automobil Walter 0 si v roce 1927 Antonín Kumpera, čerstvě jmenovaný do funkce vrchního ředitele továrny Walter, nechal v jinonické karosárně přestavět na sportovní vůz doplněný blatníky se zástěrkami, světlomety a s úřední poznávací značkou N XIII 571 využíval Walter Super - Sport pro soukromou potřebu.[5] Na sklonku 20. let vůz od A. Kumpery zakoupil soukromý automobilový závodník jezdící pod pseudonymem „Míla“ (ing. Miloslav Brepta), který své příjmení v tomto sportu tajil, protože nechtěl, aby jeho jméno vyšlo tiskem.[6] Na počátku 30. let s ním odjel několik závodů.
První závod však absolvoval na cestovním voze Amilcar 11. května 1930 v závodě automobilů do vrchu Zbraslav-Jíloviště. Tímto ročníkem zbraslavského závodu bylo zahájeno první Mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu, které uspořádala AIACR (Association Internationale des Automobiles – Clubs Reconnus, předchůdce FIA). V národním závodu a ve třídě cestovních automobilů do 1100 cm³ zvítězil „Míla“ v čase 4:19,0 min. V celkovém pořadí bez rozdílů kubatur obsadil 24. místo.[7]
Pro rok 1931 si pořídil Walter 2800 cm³ (tomuto zdvihovému objemu by odpovídal motor z typu 6 B, který měl 2863 cm³) a 10. května se s ním vítězně zúčastnil 3. ročníku závodu Letmý kilometr Západočeského autoklubu v Plzni (k 20. výročí založení ZAC). Za přítomnosti 6000 diváků zvítězil jak s letmým tak i pevným startem v kategorii automobilů a dosáhl průměrné rychlosti 80,104 km/h.[8]
V závodě Zbraslav-Jíloviště 31. května 1931 již s Waltrem 0 ve sportovní úpravě „Míla“ obsadil třetí místo v čase 3:45,56 min v třídě sportovních vozů do 3000 cm³[9] a v kategorii sportovních vozů byl devátý. V celkovém pořadí bez rozdílu kubatur tento výkon stačil opět na 24. místo. Získal za tento výkon stříbrnou medaili AKRČs. Časy Jindřicha Knappa na tomto voze z roku 1924 a 1925 však nepřekonal.[10] Na závěr domácí vrchařské sezóny se 13. září 1931 jel III. ročník národního závodu do vrchu s mezinárodní účastí na trati Ploskovice - Horní Řepčice u Litoměřic. Ke trati dlouhé 4 km se stoupáním 94 m, maximálním 9% a s 10 zatáčkami se sjelo rekordních 40000 diváků a 70 strojů. V třídě sportovních vozů do 3000 cm³ si po Zbraslavi spravil chuť jezdec „Míla“ na Waltru 0 a jednoznačně zvítězil v čase 2:49,5 min. V kategorii sportovních vozů obsadil 7. místo.[11]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/O-Jolle_%28dinghy%29.svg/220px-O-Jolle_%28dinghy%29.svg.png)
Jachtař
Úspěchy československých jachtařů z roku 1935 vedly k úvaze o účasti na olympijských hrách. Nadějným plachtařem se ukázal Miloslav Brepta, který na 2. mistrovství Evropy pořádaném v dánské Kodani 18.-19. srpna 1934 v závodě plachetních lodí obsadil 5. místo[12] a v závodech plachetních lodí konaných 6. října 1935 na Vltavě obsadil na lodi Pirát v kategorii II. A třetí místo.[13] Český Yacht Klub (ČYK) se pro kategorii olympijské joly rozhodl postavit jednu loď pro výcvik závodníků. Člen ČYK Miloslav Brepta na vlastní náklady postavil druhou loď, kterou dal k dispozici. Byla postavena i třetí loď firmou Neumann. Na vyřazovacích závodech (kvalifikace) zvítězil ve všech rozjížďkách mladý Vítězslav Pavlousek a na druhém místě se umístil Brepta. Na olympiádu byli tedy vysláni Pavlousek a jako náhradník Brepta.[14]
V létě 1936 se Miloslav Brepta společně Vítězslavem Pavlouskem zúčastnili XI. letních olympijských her, které se konaly v německém Berlíně od 1. srpna do 16. srpna 1936. Československo na těchto Letních olympijských hrách reprezentovalo 190 sportovců, z toho 15 žen. Tehdy 33letý Brepta a 25letý Pavlousek byli za Československo jedinými účastníky v jachtingu.[15] Na olympijské regatě v Kielu (4. – 10. srpna) první pět jízd odjel Pavlousek a dvě zbývající (6.-7.) Brepta. V 6. jízdě dojel Brepta na 22. místě a v závěrečné sedmé jízdě na 24. místě. Soutěž se konala na lodích poskytnutých organizátory. Každý člun byl pojmenován po nějakém německém městě. Pavlousek a Brepta řídili loď München. Zúčastnilo se 28 posádek z 25 zemí. Ta česká v konečném pořadí obsadila 25. místo úhrnným počtem 31 bodů.[16]
Po olympiádě oba sportovci se zúčastnili závodu v Praze. Prvá část klubových plachetních závodů ČYK se uskutečnila v neděli 20. září na Vltavě. Trať měřící asi 1200 m byla trojúhelníková (kolem tří bójek) a byla absolvována ve 3 závodech, a to v sobotu odpoledne a v neděli dopoledne a odpoledne. Docílené časy v jednotlivých rozjížďkách byly sčítány. Startovalo 15 lodí ve 4 kategoriích. Nejlepšího času docílila olympijská jola „Olympia“ (kormidelník inž. V. Pavlousek) 4:19:03 hod, za nímž 2. místo na lodi „Elsa“ obsadil Miloslav Brepta.[17]
Odkazy
Reference
- ↑ Miloslav Brebta (Biographical information) [online]. OlyMADMen [cit. 2024-06-26]. Dostupné online.
- ↑ Chudý otec, bohatý syn [online]. Praha: POMO Media Group [cit. 2023-11-14]. Dostupné online.
- ↑ JANÁK, Zdenko. Hospodářský a průmyslový traktor Praga. Auto. 1930-07, roč. 12, čís. 7, s. 482–491. Dostupné online.
- ↑ JANÁK, Zdenko. Chudý otec-bohatý syn. Auto. 1931-02, roč. 13, čís. 2, s. 109–114. Dostupné online.
- ↑ GOMOLA, Miroslav. Josef Walter a spol. - Akciová továrna na automobily a letecké motory. 1. vyd. Brno: AGM CZ, 2002. 232 s. ISBN 80-85991-23-3. S. 127–131.
- ↑ MEWALD, Jiří. Walter P Super Sport. Motor Journal. 2023-11, roč. 23, čís. 11, s. 46–55.
- ↑ HEINZ-HENRY, Vilém. XIII. Zbraslav—Jíloviště. Auto. 1930-05, roč. 1930, čís. 5, s. 331–339. Dostupné online.
- ↑ PELÁK, Karel. Plzeň s vůní benzínu. 1. vyd. Plzeň: Starý most, 2007. 147 s. ISBN 978-80-254-0342-6. S. 17, 141.
- ↑ KOŽÍŠEK, Petr. Vavříny s vůní benzínu. 1. vyd. Praha: NTM, 2021. 168 s. ISBN 978-80-7037-341-5. S. 25.
- ↑ YK, značka. XIV. Zbraslav - Jíloviště. Lidové noviny. 1.6.1931, roč. 39 (1931), čís. 272, s. 5. Dostupné online.
- ↑ JAT. Morgen u Litoměřic. Pondělí Národních listů. 14.9.1931, roč. 71, čís. 36, s. 3. Dostupné online.
- ↑ SYRTOVÁTKA-RUS, Vladimír; SMOTLACHA, František. Kanoe a kajak. 1. vyd. Praha: Nová tělesná výchova, 1935. 151 s. S. 19–20.
- ↑ Závody plachetních lodí. Národní listy. 1935-10-08, roč. 75, čís. 197, s. 6. Dostupné online.
- ↑ KOBLIC, Rudolf. Plachty a vítr. 1. vyd. Praha: Min. školství, věd a umění, 1949. 274 s. Dostupné online. S. 49.
- ↑ FASSATI, Miloš. Malá encyklopedie olympijských her. 1. vyd. Praha: Olympia, 1982. 615 s. Dostupné online. S. 292.
- ↑ One Person Dinghy (Olympic Monotype) [online]. olympedia.org (OlyMADMen) [cit. 2023-11-14]. Dostupné online.
- ↑ Plachetní závody Českého Yacht klubu Praha. Národní listy. 1936-09-22, roč. 76, čís. 260, s. 6. Dostupné online.
Literatura
- KOLÁŘ František. Kdo byl kdo (Naši olympionici), Praha: Libri, 1999, 1. vyd., 424 s., ISBN 80-85983-77-X, S. 365
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Miloslav Brepta na Wikimedia Commons
- Voile - Miloslav Brepta na les-sports.info (francouzsky)
- Miloslav Brepta na sports-reference.com (anglicky)