Matouš Crocinus
Matthäus Crocinus | |
---|---|
![]() náhrobní deska Matouše Crocinuse | |
Narození | 1580 Slaný České království ![]() |
Úmrtí | 22. února 1653 (ve věku 72–73 let) nebo 4. ledna 1654 (ve věku 73–74 let) Budyšín Saské kurfiřtství ![]() |
Povolání | malíř |
Znám jako | barokní malíř |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Matouš Crocinus německy Matthäus Crocinus (1580 Slaný - 4. ledna 1654 Budyšín) byl německý malíř českého původu, tvořící převážně v saském exilu.
Německý malíř českého původu Matouš (též Matthäus, Matthew, Mattheus) Crocinus byl jedním z mnoha exulantů, kteří v době pobělohorské kvůli náboženským poměrům opustili svou rodnou zemi. Svou největší zakázku provedl v Čechách, jednalo se o vymalování interiéru kostela svatého Gotharda ve Slaném.[1] Po odchodu z vlasti se usadil v Pirně, která patřila ve své době k nejvýznamnějším exulantským střediskům. V roce 1629 byla čtyřtisícová Pirna (včetně předměstí) přetížená českými běženci, kterých bylo napočítáno 2123. Později, kvůli uzavření Pražského míru a švédským výbojům, se Pirna začala chovat k exulantům nepřátelsky, a tak v prosinci 1639 zde žilo již jen 24 vyhnanců.[2] Už od roku 1637 Matouš Crocinus žil a tvořil v Budyšíně, kde se dočkal značného věhlasu.[1] Pracoval na zakázkách Rady města Budyšín, což na obživu jeho početné rodiny nestačilo, a tak provozoval ještě pivnici s právem vařit pivo. Pro radnici namaloval velkoformátový pohled na město Budyšín tak, jak město vypadalo před požárem v roce 1620 (dílo je z roku 1637/38), dále pak menší pohled na hořící město v roce 1634 (dílo je rovněž z roku 1637/38). Je mu připisováno i zhotovení několika portrétů starosty města Budyšína.
Náhrobek na budyšínském hřbitově obsahuje řadu základních životopisných údajů, ale náhrobek vznikl pravděpodobně až několik desítek let po Crocinusově smrti.[3][4] Dle údajů na náhrobku zplodil 6 synů a 5 dcer. Datumy na náhrobku neodpovídají zápisům z církevních matrik, ve dvou matričních zápisech je (na rozdíl od náhrobku) uvedeno datum úmrtí 4. ledna 1654. Po smrti převzal otcovu malířskou dílnu syn Augustinus Crocinus a vedl ji až do roku 1671.
Galerie
- Jan Jiří I. Saský (portrét zhotovený v roce 1637)
- Pohled do chrámu sv. Petra (dílo z roku 1641)
- Ecce Homo (zhotoveno v roce 1641)
- Erb na náhrobku
Odkazy
Reference
- ↑ a b KADEŘÁBEK, Josef. Lidé bez domova, domov bez paměti? Návraty slánských pobělohorských exulantů.. Opera historika. Roč. 2011, čís. 15, s. 60. Dostupné online [cit. 2023-02-18].
- ↑ ŠTĚŘÍKOVÁ, Edita. Stručně o pobělohorských exulantech. 1. vyd. Praha: Kalich, 2005. 143 s. ISBN 80-7017-022-0, ISBN 978-80-7017-022-9. OCLC 67292942 S. 57–58.
- ↑ WENZEL, Kai. Biografie von Matthäus Crocinus (1580-1653) - Sächsische Biografie | ISGV e.V. [online]. Sächsische Biografie [cit. 2023-02-18]. Dostupné online. (německy)
- ↑ WAGNER, Johann Christoph. Budißinische Grab und Gedächtnis-Mahle. [s.l.]: Richter, Budißin 1697 Dostupné online. S. 60. (německy)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Matthäus Crocinus na Wikimedia Commons
- WENZEL, Kai. Crocinus, Matthäus (Mattheus). saebi.isgv.de [online]. Sächsische Biografie, hrsg. vom Institut für Sächsische Geschichte und Volkskunde e.V. [cit. 2023-02-18]. Dostupné online. (německy)