M-fenylendiamin
m-fenylendiamin | |
---|---|
![]() Strukturní vzorec | |
![]() Kuličkový model molekuly | |
![]() Kalotový model molekuly | |
Obecné | |
Systematický název | benzen-1,3-diamin |
Ostatní názvy | m-fenylendiamin 1,3-diaminobenzen |
Funkční vzorec | C6H4(NH2)2 |
Sumární vzorec | C6H8N2 |
Vzhled | bílá pevná látka |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 108-45-2 |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 203-584-7 |
PubChem | 7935 |
ChEBI | 8092 |
SMILES | c1cc(cc(c1)N)N |
InChI | InChI=1/C6H8N2/c7-5-2-1-3-6(8)4-5/h1-4H,7-8H2 |
Číslo RTECS | SS7700000 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 108,14 g/mol |
Teplota tání | 64 až 66 °C (337 až 339 K) |
Teplota varu | 284 až 287 °C (557 až 560 K)[1] |
Hustota | 1,14 g/cm3[1] |
Disociační konstanta pKa | 2,65 (pKa1) 4,78 (pKa2)[1] |
Rozpustnost ve vodě | 42,9 g/100 ml (20 °C) |
Tlak páry | 130 Pa (99,8 °C)[1] |
Měrná magnetická susceptibilita | −6,52×105 μm3/g |
Bezpečnost | |
![]() GHS06 ![]() GHS07 ![]() GHS08 ![]() GHS09 Nebezpečí[1] | |
H-věty | H301 H311 H317 H319 H331 H334 H400 H410[1] |
P-věty | P201 P202 P261 P264 P270 P271 P272 P273 P280 P281 P301+310 P302+352 P304+340 P305+351+338 P308+313 P311 P312 P321 P322 P330 P333+313 P337+313 P361 P363 P391 P403+233 P405 P501[1] |
Teplota vzplanutí | 138 °C (411 K)[1] |
Teplota vznícení | 560 °C (833 K)[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
m-Fenylendiamin (meta-fenylendiamin; systematický název benzen-1,3-diamin), je organická sloučenina se vzorcem C6H4(NH2)2 patřící mezi aromatické aminy, polohový izomer o-fenylendiaminu a p-fenylendiaminu.
Výroba
m-Fenylendiamin se vyrábí hydrogenací 1,3-dinitrobenzenu, který se vyrábí dvojnásobnou nitrací benzenu.[2]
Použití
Z m-fenylendiaminu se vyrábějí polymery jako jsou například aramidová vlákna, epoxidové pryskyřice a elastomerní polymery močoviny. Tato látka může také být součástí lepidel a také barev na kůži a textilní materiály. Používá se také na výrobu modrých barev na vlasy.[3]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku m-Phenylenediamine na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i j m-Phenylenediamine. pubchem.ncbi.nlm.nih.gov [online]. PubChem [cit. 2021-05-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Robert A. Smiley. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. [s.l.]: [s.n.], 2000. ISBN 3527306730. Kapitola Phenylene- and Toluenediamines.
- ↑ Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. [s.l.]: [s.n.], 2006. ISBN 3527306730. Kapitola Hair Preparations.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu M-fenylendiamin na Wikimedia Commons
Portály: Chemie