Městské hradby v Levoči
Městské hradby v Levoči | |
---|---|
![]() | |
Základní informace | |
Sloh | gotika |
Výstavba | 13. století |
Poloha | |
Adresa | Levoča, Slovensko![]() |
Souřadnice | 49°1′30,1″ s. š., 20°35′4,43″ v. d. |
![]() | |
Další informace | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Levočské městské hradby jsou převážně středověké opevnění tvořené hradbou s baštami, věžemi a branami, obklopující historické jádro města Levoča na Spiši na severovýchodě Slovenska. Jde o jeden z nejzachovalejších městských obranných systémů na Slovensku a je chráněn jako národní kulturní památka Slovenské republiky.[1]
Historie
Opevnění města Levoča začalo vznikat již v polovině 13. století, ale tehdy jej ještě tvořily dřevěné palisády a ploty. S výstavbou kamenných obranných hradeb se začalo ve druhé polovině 13. století (pravděpodobně hned po mongolském vpádu v letech 1241–1242) a stavba byla dokončena v následujícím století, možná již kolem roku 1310. Hradby byly dlouhé asi 2,5 kilometru a obklopovaly celé město. Výška hlavní hradby byla 6–8 metrů a nižší vnější hradby asi 3–3,5 m. Mezi těmito dvěma hradbami se nacházela 4,5–6 metrů široká plocha (tzv. parkán). Celé opevnění obklopoval 13–15 metrů široký a 3–4 metry hluboký příkop se zpevněnými břehy[2] plněný vodou z Levočského potoka. Opevnění původně mělo třináct věží a bašt, pojmenovaných podle jejich umístění nebo zvláštností (Hrubá věž, Klášterní věž, Putscherova věž, Sedmá věž, Spálená věž, věž Ostrý kout a další). Nejstarší věže pocházejí ze 14. století. Byly zevnitř otevřené (tzv. skořepinové věže). Postupem času byl obranný systém různě upravován. K posledním úpravám opevnění došlo na počátku 16. století, kdy se již hojně používalo dělostřelectvo.
Původně mělo město pouze dvě brány: Horní neboli Košickou bránu a Dolní neboli Polskou bránu. Třetí Menhardská brána byla postavena o něco později. Byla však těžce poškozena při velkém požáru města v roce 1599 a v roce 1603 byla uzavřena. Nahradila ji jižní brána, která se nedochovala.
Stejně jako v jiných opevněných městech byli všichni obyvatelé povinni bránit hradby. Jednotlivé úseky hradeb a obranné věže byly rozděleny mezi jednotlivé řemeslnické cechy, které byly povinny udržovat dostatečné zásoby zbraní, střelného prachu a nábojů.[2]
V důsledku dlouhého obléhání města císařským vojskem během povstání Františka Rákocziho v roce 1710 a následného rozšíření moru byly hradby v roce 1711 ve velmi špatném stavu. Vzhledem ke zbídačení města trvala oprava hradeb dlouho: ještě v roce 1728 nebyly práce dokončeny. V průběhu 18. století však hradby středověkého původu většinou ztratily svou vojenskou hodnotu. Proto již v roce 1803 vídeňská dvorská komora povolila prodej částí opevnění. Bašty a věže byly využity k obytným účelům a prostor bývalého příkopu byl přeměněn na zeleninové zahrady a sady.
Městské hradby se dochovaly přibližně v 80 % původní délky. Chybějící úseky v délce necelých 500 metrů se nacházejí v jižní části obvodu, kde byly hradby zbořeny při výstavbě kasáren. Některé části stávajících hradeb byly rekonstruovány, zbytek je od roku 1996 opravován a chráněn před degradací. Zachovalo se také šest věží včetně Kupecké a Prašné bašty.
Galerie
- Městské opevnění
- Městské opevnění
- Městské opevnění
- Městské opevnění
- Kupecká bašta
- Prašná bašta
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mury obronne Lewoczy na polské Wikipedii.
- ↑ pamiatky.sk. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ a b BIESADA, Roman. S. 17–20. Poznaj Świat [online]. 1971. Roč. XIX, čís. 9, s. 17–20. (polsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Městské hradby v Levoči na Wikimedia Commons
Literatura
- HROMADOVÁ, Ľudmila. Levoča: pamiatková rezervácia. Bratislava: Tatran, 1979. 189 s. (slovensky)
- CHALUPECKÝ, Ivan; RUSNÁK, Ernest. Levoča. Stručný turistický sprievodca. Košice: Východoslovenské vydavateľstvo, 1983. (slovensky)
- SUCHÝ, Michal. Dejiny Levoče. Svazek I. Košice: Východoslovenské vydavateľstvo, 1974. 399 s. (slovensky)