Ljudmila Ulická
Ljudmila Jevgeněvna Ulická | |
---|---|
![]() | |
Narození | 21. února 1943 (81 let) Davlekanovo |
Povolání | spisovatelka, scenáristka, překladatelka, autorka dětské literatury, lidskoprávní aktivistka, prozaička a dramaturgyně |
Stát | Rusko![]() |
Alma mater | MSU Faculty of Biology (do 1968) |
Významná díla | Soněčka a jiné povídky |
Ocenění | Cena Médicis (1996) Cena Médicis pro cizince (1996) Ruský Booker (2001) Bolšaja kniga (2007) Cena Alexandra Vladimiroviče Meňa (2008) … více na Wikidatech |
Manžel(ka) | Andrej Krasulin |
Rodiče | Evgeny Yakovlevich Ulitsky |
Příbuzní | Yakov Ulitsky (dědeček z otcovy strany) |
Vlivy | Vladimir Vladimirovič Nabokov |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ljudmila Jevgeněvna Ulická (rusky Людмила Евгеньевна Улицкая (* 21. února 1943 Davlekanovo, Baškortostán, Ruská federace) je ruská spisovatelka a scenáristka. Protestovala proti ruské invazi na Ukrajinu a v březnu 2022 emigrovala do Německa.[1][2][3]
Biografie
Oba její rodiče byli přírodovědci, původně šla v jejich stopách a vystudovala biochemii a genetiku, poté, co byla propuštěna z výzkumného ústavu za šíření samizdatů, se stala spisovatelkou, překladatelkou a divadelní dramaturgyní na volné noze.[4] V roce 1990 natočil Vladimir Grammatikov podle jejího scénáře film Sestřičky Liberty, v roce 1992 vyšla v časopise Novyj Mir její novela Soněčka, která byla záhy přeložena do řady světových jazyků a obdržela francouzskou Prix Médicis. Její historický román Daniel Stein, překladatel (rusky vyšel roku 2006) byl přeložen do šestnácti jazyků a prodalo se ho přes milion výtisků.[5]
Je známa i svými veřejnými postoji: kritizuje Vladimira Putina a válku na Ukrajině[6], je členkou Výboru za čestné volby, účastnila se v roce 2014 kongresu Ukrajina — Rusko: dialog. Po vydání knihy Semja u nas i u drugich byla obviněna z porušení ruského zákona o zákazu propagace homosexuality mezi nezletilými. Je členkou dozorčí rady sdružení na podporu hospiců, roku 2007 založila vlastní humanitární nadaci, také ze svých honorářů financuje dodávání nových knih do ruských veřejných knihoven.[7]
Je držitelkou Ruské Bookerovy ceny (rusky Русский Букер), která jí byla jako první ženě udělena roku 2001, Řádu umění a literatury (2004) a Rakouské státní ceny za evropskou literaturu (2014).
Knihy vydané v češtině
- Soněčka a jiné povídky, Bonguard 2004
- Daniel Stein, překladatel, Paseka 2012. Překlad: Alena Machoninová[8] – Za tento román obdržela roku 2007 ruské národní literární ocenění 'Bolšaja Kniga' (rusky Большая книга)[9]
- Ženské lži, Paseka 2013
- Zelený stan, Paseka 2016[10]
- Případ Kukockij, Paseka 2019
- Jákobův žebřík, Paseka 2023
Odkazy
Reference
- ↑ В России запрещают выступления высказавшихся против войны артистов. TRT НА РУССКОМ [online]. TRT studios Istanbul, 2022-03-15 [cit. 2022-06-09]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ Скажи Гордеевой: Каждая война обречена на поражение [online]. [cit. 2022-06-09]. Videorozhovor. Dostupné online. (rusky)
- ↑ KADLECOVÁ, Kateřina. Nositelka Nobelovy ceny nedorazí. Po Ljudmile Ulické z programu Světa knihy mizí i Světlana Alexijevičová. Reflex [online]. 2022-06-08 [cit. 2022-06-09]. Dostupné online.
- ↑ MACHONINOVÁ, Alena. Ulickaja, Ljudmila: Daniel Stein, překladatel [online]. iLiteratura.cz, 2012-05-15 [cit. 2016-09-13]. Dostupné online.
- ↑ SÍGL, Miroslav. Co má přimět českého čtenáře ke čtení…Daniel Stein, Překladatel!. Čítárny – Příběhy, knihy, lidé [online]. [cit. 2016-09-13]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ KONRÁD, Daniel. Ljudmila Ulická: Píšu romány pro těch 14 procent lidí, kteří nepodporují Putina [online]. 2016-02-22 [cit. 2016-09-13]. Dostupné online.
- ↑ HOLUŠA), Lexart.cz (Artur Čuba, Radek Kajzar, Václav. Ruská zavařenina | Repertoár | Komorní scéna Aréna. www.divadloarena.cz [online]. [cit. 2016-09-13]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-09-13.
- ↑ ŠIMŮNKOVÁ, Tereza. K luxusu mám negativní vztah, říká ruská spisovatelka Ljudmila Ulická [online]. Novinky.cz, 2012-06-29 [cit. 2016-09-13]. Dostupné online.
- ↑ DAK. Do Prahy přijede ruská spisovatelka Ulická, představí román o samizdatu [online]. Hospodářské noviny, 2016-01-28 [cit. 2016-09-13]. Dostupné online.
- ↑ Ljudmila Ulická: Zelený stan [online]. literarky.cz [cit. 2016-09-13]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ljudmila Jevgeněvna Ulická na Wikimedia Commons
- Ljudmila Jevgeněvna Ulická v Databázi knih
- http://www.rozhlas.cz/mozaika/literatura/_zprava/spisovatelka-ljudmila-ulicka-v-praze--1063824
- http://www.elkost.com/authors/ulitskaya
- (rusky) Oficiální stránka autorky Archivováno 1. 10. 2020 na Wayback Machine.
Laureáti Ruského Bookera ![]() | |
---|---|
Mark Charitonov (1992) • Vladimir Makanin (1993) • Bulat Okudžava (1994) • Georgij Vladimov (1995) • Andrej Sergejev (1996) • Anatolij Azolskij (1997) • Alexandr Morozov (1998) • Michail Butov (1999) • Michail Šiškin (2000) • Ljudmila Ulická (2001) • Oleg Pavlov (2002) • Rubén Gallego (2003) • Vasilij Aksjonov (2004) • Denis Gucko (2005) • Olga Slavnikovová (2006) • Alexandr Iljičevskij (2007) • Michail Jelizarov (2008) • Jelena Čižovová (2009) • Jelena Koljadinová (2010) • Alexandr Čudakov (2011) • Andrej Dmitrijev (2012) • Andrej Volos (2013) • Vladimir Šarov (2014) • Alexandr Sněgirjov (2015) • Pjotr Aleškovskij (2016) • Alexandra Nikolajenko (2017) |