Krannerova kašna
Krannerova kašna | |
---|---|
![]() | |
Základní údaje | |
Autor | Josef Max |
Rok vzniku | 1850 |
Kód památky | 38166/1-10 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) |
Připomíná | František I. Rakouský |
Umístění | |
Umístění | Park Národního probuzení |
Stát | Česko![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°4′58,7″ s. š., 14°24′48,74″ v. d. |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Tento box:
|
Pomník Františka I. neboli Krannerova kašna či Hold českých stavů je stavební a výtvarná novogotická památka nacházející se v parku Národního probuzení na Smetanově nábřeží na Starém Městě v městské části a obvodu Praha 1 hlavního města Prahy.
Historie
Nápad postavit císaři Františku I. pomník v Praze vzešel z řad Českého zemského sněmu, jehož členové o tom rozhodli už v dubnu 1835. Základní kámen byl položen v srpnu 1845; realizace se ale značně protáhla, také kvůli revolučním událostem v letech 1848/1849. Teprve dne 30. května 1850 byla v Praze na Vojtěchem Lannou starším nedávno zbudovaném (dnes Smetanově) nábřeží uprostřed malého parčíku odhalena kašna v novogotickém stylu, jejímiž autory byli architekt Josef Kranner, spolutvůrce dostavby katedrály sv. Víta, a sochař Josef Max. Do pomníku ve tvaru vysoké fiály, vyrůstající z mělké nádrže osmicípého půdorysu, byla pod baldachýn vsazena bronzová jezdecká socha císaře, okolo níž stojí v kruhu postavy představující ideální stavy (mír, hojnost) a různé obory lidské činnosti (věda, umění, průmysl, obchod, orba, hornictví). V nižším patře pak stojí sochy symbolizující všechny tehdejší české kraje a město Prahu.
Vztyčení pomníku panovníkovi, který byl symbolem reakce a potlačování všech liberálních a národních snah, vzbudilo v českých vlasteneckých kruzích nechuť; Karel Havlíček Borovský dokonce na něj napsal posměšný epigram: „Kol dokola Čechů chlouba a uprostřed stojí trouba.“[1]
Po vyhlášení samostatného Československa byl pomník počátkem listopadu 1918 (zřejmě v reakci na stržení Mariánského sloupu) zakryt plátnem.[2] Pomník vzal pod svou ochranu Klub Za starou Prahu a podobně jako v případě pomníku maršála Radeckého na Malostranském náměstí prosadil nejprve zakrytí pomníku a následně demontáž sochy panovníka a její přenesení na bezpečné místo, aby se předešlo jejímu zničení revolučním davem.[3] V červnu 1919 byla jezdecká socha sňata a odstěhována do lapidária Národního muzea. V následujících desetiletích se nenašel nikdo, koho by veřejně napadlo sochu na její místo vrátit.
Po roce 1989
Až v souvislosti s opravou kašny byla z iniciativy Vladimíra Vihana, tehdejšího starosty městské části Prahy 1 za ODS, tato jezdecká socha znovu vsazena do kašny (29. srpna 2003), protože prý je čas skončit s ideologickými pohledy na historické památky. Reinstalace sochy proběhla v tichosti a navzdory očekávání se nesetkala s výraznějším zájmem či dokonce odporem veřejnosti. Do kašny však byla vsazena jen moderní kopie, originál sochy zůstal v lapidáriu.[1] Současně s tím byla opět do kašny přivedena voda a kašna začala opět sloužit svému původnímu účelu.
Odkazy
Reference
- ↑ a b LIPRT, Pavel. Obrázky z Prahy: Krannerova kašna - jedinečná stavba a K. H.Borovský i František I.. iDnes [online]. MAFRA, 2016-12-01 [cit. 2018-05-19]. Dostupné online.
- ↑ [Zastřené pomníky]. Národní listy. 4.11.1918, s. 2. Večerní vydání, sloupec 5. Dostupné online.
- ↑ K výročí odstranění pomníku - Spolek Radecký Praha. radecky.org [online]. [cit. 2023-08-28]. Dostupné online.
Literatura
- LUKEŠ, Zdeněk. Na Krannera nezapomínat!. Lidové noviny. 25. 2. 2023, roč. XXXVI, čís. 48, s. 18. ISSN 0862-5921.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Krannerova kašna na Wikimedia Commons
- Pražské kašny - Krannerova kašna
- Prague city line - Krannerova kašna
- Místa u nás - Krannerova kašna Archivováno 11. 4. 2012 na Wayback Machine.