Josef Janíček
Josef Janíček | |
---|---|
Josef Janíček (2010) | |
Základní informace | |
Narození | 26. prosince 1947 (76 let) nebo 28. prosince 1947 (76 let) Praha |
Žánry | rock |
Povolání | hudebník |
Nástroje | klávesy, kytara, zpěv |
Aktivní roky | 60. léta – dosud |
Vydavatelé | Guerilla Records, Indies Happy Trails |
Příbuzná témata | The Plastic People of the Universe, The Primitives Group, Půlnoc, Dún an Doras |
Ocenění | účastník odboje a odporu proti komunismu |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Janíček (* 28. prosince 1947 Praha) je český muzikant, od roku 1969 člen hudební skupiny The Plastic People of the Universe, v níž hrál na kytaru, později na klávesy a akordeon, kromě toho také zpívá a je jejím kapelníkem (od roku 1973).
Život
Josef Janíček se narodil 28. prosince 1947 v Praze. Zájem o hudbu zdědil po své matce, která byla zpěvačkou, a od dětství chodil na hodiny klavíru a kytary.[1] Svou první kapelu Swimmers, se kterou hrál převážně coververze písní Elvise Presleyho, založil ještě na základní škole. Později se vyučil automechanikem a v letech 1967 až 1969 působil jako kytarista v profesionální kapele The Primitives Group, která se soustředila především na hity západních skupin The Animals, The Doors, The Fugs, The Mothers of Invention a dalších. Kapela po emigraci několika členů ukončila činnost. Přestože si povolení vycestovat sjednal i Janíček, nakonec se rozhodl zůstat.[1]
V roce 1969 nastoupil do skupiny The Plastic People of the Universe (PPU), kde hrál zprvu na kytaru, později na klávesy a občasně také zpíval. Později se rovněž stal jejím kapelníkem a zůstal s ní až do ukončení její činnosti koncem osmdesátých let. Bezprostředně poté založil s Milanem Hlavsou, frontmanem PPU, kapelu Půlnoc, s níž následujícího roku odehrál turné po USA.[2] Půlnoc se rozpadla po vydání dvou alb v roce 1993 (v letech 2011 až 2022 občasně – již bez Hlavsy, ale nadále s Janíčkem – znovu vystupovala).
V roce 1992 se Janíček účastnil jednorázového reunionu PPU a počínaje rokem 1997, kdy byla skupina obnovena trvale, s ní opět vystupuje. V roce 2015 došlo v The Plastic People of the Universe ke sporům, které vedly z toho, že Janíček kapelu opustil; spolu s ním se rozhodli odejít i Eva Turnová, Jaroslav Kvasnička a Vratislav Brabenec. Janíček, Brabenec a Kvasnička pak začali vystupovat s novými spoluhráči pod původním názvem. Ve vystupování pod původním názvem pokračovali i zbývající členové původní sestavy Josef Karafiát a Jiří Kabeš, a obě uskupení se přou o to, kdo má právo používat název The Plastic People of the Universe.[3]
Mimo jiné byl členem hudebního souboru Dún an Doras, který soustřeďoval svůj repertoár na tradiční irskou hudbu, v němž hrál na akustickou kytaru. Dále působil v projektu Bardoí. Nyní je také i členem uskupení se jménem Goblin, které hraje irskou hudbu v ryze tradičním podání. Zde hraje na kytaru, banjo a zpívá. Dále je členem skupiny Kadé Chim. Rovněž působil v revivalu kapely The Velvet Underground.[4]
Ostatní aktivity
Kromě muziky se také živil rozvozem jídla do mateřských školek, kde byl přezdíván Pan Voběd. Dále pracoval mj. jako údržbář, topič, řidič a zámečník; od roku 2011 je v důchodu.[5]
Soudní rehabilitace
Okresní soud Praha-západ v říjnu 2023 Josefa Janíčka rehabilitoval a rozhodl, že jeho vazební stíhání v roce 1976 bylo nezákonné. Josef Janíček byl obžalován společně se třinácti dalšími osobami po koncertu skupiny The Plastic People of the Universe v Bojanovicích. Mezi stíhanými osobami byli také čelenové skupiny Vratislav Brabenec, Milan Hlavsa, básník Ivan Martin Jirous nebo evangelický duchovní Svatopluk Karásek.[6] Jejich zatčení bylo impulzem ke vzniku Charty 77.[7]
Reference
- ↑ a b PREKOP, Rudo. Underground / Lidský portrét. Praha: Akademie múzických umění, 2022. 155 s. ISBN 978-80-7331-607-5. S. 44–45.
- ↑ Půlnoc [online]. Česká televize [cit. 2022-11-27]. Dostupné online.
- ↑ ČTK; iDNES.cz. Undergroundová legenda Plastic People se rozdělila na dvě části. iDNES.cz [online]. 2016-05-17 [cit. 2018-01-06]. Dostupné online.
- ↑ V Novopackých sklepích hudba legendárních 'Velvetů' [online]. Jičínský Deník, 2012-11-15 [cit. 2022-11-27]. Dostupné online.
- ↑ DRDA, Adam. Josef Janíček (* 1947) [online]. Paměť národa, 2017 [cit. 2021-04-15]. Dostupné online.
- ↑ Soud rehabilitoval muzikanta Josefa Janíčka, za režimu si odseděl půl roku. iDNES.cz [online]. 2023-10-12 [cit. 2023-10-12]. Dostupné online.
- ↑ Vazba Janíčka z Plastic People byla nezákonná. Soud hudebníka po 47 letech rehabilitoval. ČT24 [online]. [cit. 2023-10-12]. Dostupné online.
Externí odkazy
Osoba Josef Janíček ve Wikicitátech
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Janíček na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Janíček
- Fotogalerie Josefa Janíčka
- http://www.goblin.cz/
- Josef Janíček v Česko-Slovenské filmové databázi
The Plastic People of the Universe | |
---|---|
The Plastic People of the Universe: Vratislav Brabenec • Josef Janíček • Jaroslav Kvasnička • Johnny Judl Jr. • David Babka The Plastic People of the Universe / New generation: Jiří Kabeš • Josef Karafiát • Wenca Březina • Jan Ježek • Vojtěch Starý Milan Hlavsa • Michal Jernek • Jiří Števich • Pavel Zeman • Paul Wilson • Jan Jílek • Jiří Šula • Jaroslav Vožniak • Jan Brabec • Ladislav Leština • Petr Placák • Ivan Bierhanzl • Ludvík Kandl • Milan Schelinger • Jan Macháček • Eva Turnová | |
Studiová alba | |
Koncertní alba | Muž bez uší • Do lesíčka na čekanou • Vožralej jak slíva • Ach to státu hanobení • Trouble Every Day • Bez ohňů je underground • The Plastic People of the Universe • Pašijové hry • Obešel já polí pět • Non Stop Opera |
Příbuzná témata |