Jang Tching-che
Jang Tching-che | |
---|---|
![]() Anonymní portrét z čchingského období | |
první velký sekretář | |
Ve funkci: 1. 1512 – 1515 2. 1517 – 1524 | |
Panovník | Čeng-te, Ťia-ťing |
Předchůdce | 1. Li Tung-jang 2. Liang Čchu |
Nástupce | 1. Liang Čchu 2. Ťiang Mien |
velký sekretář | |
Ve funkci: 1507 – 1515 1517 – 1524 | |
Panovník | Čeng-te, Ťia-ťing |
Narození | 1459 Sin-tu (prefektura Čcheng-tu, provincie S’-čchuan) |
Úmrtí | 1529 |
Národnost | Chan |
Země | říše Ming |
Choť | Chuang Š’ |
Rodiče | Jang Čchun a Jie Š’ |
Děti | Jang Šen (syn) |
Příbuzní | Chuang O (snacha) |
Alma mater | ťin-š’ (1478) |
Náboženství | konfucianismus |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jang Tching-che (čínsky pchin-jinem Yáng Tínghé, znaky zjednodušené 杨廷和, tradiční 楊廷和, 1459–1529) byl politik čínské říše Ming, za vlády císařů Čeng-teho a Ťia-ťinga zaujímal funkci prvního velkého sekretáře a fakticky stál v čele vlády.
Jména
Jang Tching-che používal zdvořilostní jméno Ťie-fu (čínsky pchin-jinem jièfú, znaky 介夫) a pseudonym Š’-čaj (čínsky pchin-jinem Shízhāi, znaky zjednodušené 石斋, tradiční 石齋). Za své zásluhy obdržel posmrtné jméno Wen-čung (čínsky pchin-jinem Wénzhōng, znaky 文忠).
Život
Jang Tching-che pocházel z okresu Sin-tu v prefektuře Čcheng-tu provincie S’-čchuan, narodil se roku 1459.[1] Při studiu konfucianismu ukázal výjimečné nadání a úřednickými zkouškami proto prošel neobvykle rychle, palácové zkoušky složil a hodnost ťin-š’ získal už roku 1478,[1] v neobvykle nízkém věku pouhých 19 let (průměrný věk při složení palácových zkoušek byl kolem 35; jeho otec složil zkoušky až roku 1481).
Po zkouškách sloužil v akademii Chan-lin. Roku 1507 byl jmenován velkým sekretářem, o pět let později stanul v čele velkého sekretariátu. V období 1515–1517 odstoupil z funkcí kvůli smutku za zemřelého otce.
V posledních letech vlády Čeng-tea stál v čele vlády, po jeho smrti s podporou císařovny vdovy Čang prosadil za nového císaře mladého Ču Chou-cchunga (znám jako Ťia-ťing), Čeng-teho nejbližšího bratrance.[2][3] S novým císařem Ťia-ťingem se však dostal do konfliktu, tzv. velkého sporu o obřady, když žádal císaře, aby se nechal formálně adoptovat roku 1505 zemřelým císařem Chung-č’em (a stal se tak „mladším bratrem“ svého předchůdce). Císař se nechtěl vzdát vztahu ke svým biologickým rodičům a po třech letech debat se mu roku 1524 podařilo dotlačit Jang Tching-chea k rezignaci.[4]
Na spor o obřady doplatil i jeho syn Jang Šen (1488–1559), vynikající učenec, první v palácových zkouškách roku 1511.[5] Jang Šen také sloužil v akademii Chan-lin, ale roku 1524 byl jako vedoucí postava strany oponující císaři zbaven statutu úředníka a degradován na vojáka. Zbytek života strávil ve vyhnanství v provincii Jün-nan.[5]
Jang Tching-che byl roku 1528 vyřazen z úřednického stavu, příštího roku zemřel. Roku 1567 se dočkal rehabilitace a posmrtného jména Wen-čung (文忠).[1]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c GILES, Herbert A. A Chinese biographical dictionary. London: B. Quaritch, 1898. Dostupné online. S. 915–916. (anglicky)
- ↑ GOODRICH, L. Carington; FANG, Chaoying, a kol. Dictionary of Ming Biography, 1368-1644. New York: Columbia University Press, 1976. xxi + 1751 s. ISBN 0-231-03801-1, ISBN 023103833X. S. 313. (anglicky)
- ↑ GEISS, James. The Cheng-te reign, 1506-1521. In: MOTE, Frederick W.; TWITCHETT, Denis. The Cambridge History of China: Volume 7, The Ming Dynasty, 1368-1644, Part 1. Cambridge: Cambridge University Press, 1988. [Dále jen Geiss]. ISBN 0521243327. S. 403–439, na s. 437. (anglicky)
- ↑ GEISS, James. The Chia-ching reign, 1522-1566. In: MOTE, Frederick W.; TWITCHETT, Denis C. The Cambridge History of China Volume 7: The Ming Dynasty, 1368–1644, Part 1. Cambridge: Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521243327. S. 444–449. (anglicky)
- ↑ a b CHANG, Kang-i Sun. Literature of the early Ming to mid-Ming (1375–1572). In: CHANG, Kang-i Sun; OWEN, Stephen. The Cambridge History of Chinese Literature : Volume 2. Cambridge, New York, Mebourne, Madrid, Cape Town, Singapore, Sao Paulo, Delhi, Dubai, Tokyo: Cambridge University Press, 2010. ISBN 0521116775, ISBN 9780521116770. S. 1–62, na s. 43. (anglicky)
Literatura
- THRONESS, Aaron. Yang Tinghe: A Political Life in the Mid-Ming Court. 1. vyd. Leiden: Brill, 2023. 260 s. ISBN 9004682376. (anglicky)