Jan Šultys z Felsdorfu
Jan Šultys z Felsdorfu | |
---|---|
Člen direktoria Českého království za městský stav | |
Ve funkci: 24. květen 1618 – 4. listopad 1619 | |
Předchůdce | direktorium ustaveno den po pražské defenestraci |
Nástupce | činnost direktoria ukončena |
Primátor Kutné Hory | |
Ve funkci: 1614 – ? | |
Panovník | Matyáš |
Narození | 1560 Slaný Habsburská monarchie ![]() |
Úmrtí | 21. června 1621 (ve věku 60–61 let) Staroměstské náměstí v Praze Habsburská monarchie ![]() |
Příčina úmrtí | poprava stětím |
Titul | Erbovní měšťan |
Choť | Anna Holoubková |
Commons | Jan Šultys z Felsdorfu |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Jan Šultys z Felsdorfu (též Jan starší Šultys z Kutné Hory) (1560 Slaný – 21. června 1621, Praha) byl měšťan, člen direktoria českých stavů v době stavovského povstání (1618–1620) a jeden ze 27 českých povstalců exemplárně popravených po prohrané bitvě na Bílé Hoře. Byl popraven jako celkově čtrnáctý a pátý z měšťanského stavu.
Život
Pocházel ze Slaného, kde po univerzitních studiích působil jako učitel. Na přelomu let 1589/1590 odešel do Kutné Hory, kde po sňatku s Annou Holoubkovou provozoval hostinskou živnost, později se stal jedním z konšelů, roku 1604 obdržel erb a predikát z Felsdorfu a 1614 se stal kutnohorským primátorem.[1]
V roce 1618 byl jmenován jedním z třiceti direktorů. Za účast na stavovském povstání byl 20. února 1621 uvězněn ve staroměstské „špince“. Obhajoval se tím, že se direktorem stal pod pohrůžkami, což by podle názoru historiků mohla být pravda. U císaře se za něj přimlouval i Karel I. z Lichtenštejna
Dle původního rozsudku měla být hlava přibita na pranýři v místě bydliště, ovšem verdikt byl zmírněn tak, že po popravě byla jeho hlava pověšena na městské bráně v Kutné Hoře. Na jeho vystavenou lebku jako by se zapomnělo, zůstala viset i přes sejmutí ostatních hlav v roce 1631. Sundána byla až v roce 1724 na povolení císaře, když se opravovala městská brána.[2]
Jan Šultys patřil k nejbohatším měšťanům v Kutné Hoře, kde mu patřilo šest domů, dvě zahrady, dále pak několik hospodářských dvorů v okolí města. Celý majetek v hodnotě několika tisíc kop grošů českých byl posmrtně zkonfiskován, jen část zabaveného jmění byla v roce 1623 vrácena Janovým synům.[3]
Odkazy
Reference
- ↑ Šultys z Felsdorfu, Jan, ca 1560-1621 [online]. Středočeská vědecká knihovna v Kladně [cit. 2019-08-08]. Dostupné online.
- ↑ PETRÁŇ, Josef. Staroměstská exekuce. Praha: Rodiče, 2004. ISBN 80-86695-44-1. Kapitola Requiescat, s. 327.
- ↑ BÍLEK, Tomáš Václav: Dějiny konfiskací v Čechách po r. 1618, díl I.; Praha, 1882; s. 642–645 (heslo Jan Šultys z Felsdorfu) dostupné online
Literatura
- PETRÁŇ, Josef. Staroměstská exekuce. 4. vyd. Praha: Rodiče, 2004. 320 s. ISBN 80-86695-44-1.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jan Šultys z Felsdorfu na Wikimedia Commons
- Jan Šultys z Felsdorfu v databázi Středočeské vědecké knihovny
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Staroměstská exekuce | |
---|---|
Popravení páni | |
Popravení rytíři | |
Popravení měšťané | Tobiáš Štefek z Koloděj • Ján Jesenský z Jeseného • Krištof Kober z Koberšperku • Jan Šultys z Felsdorfu • Maxmilián Hošťálek z Javořice • Leander Ryppel z Ruppachu • Jiří Haunšild z Fürstenfeldu • Jan Kutnauer ze Sonnenštejna • Šimon Sušický ze Sonnenštejna • Natanael Vodňanský z Uračova • Václav Maštěrovský z Jizbice • Jindřich Kozel z Peclinovce • Ondřej Kocour z Votína • Jiří Řečický • Michal Witmann • Šimon Vokáč z Chýš a Spicberku • symbolicky Martin Fruwein z Podolí |
Další aktéři |