Eneáš Sylvius Piccolomini
Eneáš Sylvius Piccolomini | |
---|---|
![]() Rodový erb Piccolominiů | |
Narození | 1653 |
Úmrtí | 1673 (ve věku 19–20 let) |
Rodiče | Francesco Piccolomini |
Příbuzní | Vavřinec Piccolomini a Jan Norbert Piccolomini (sourozenci) Ottavio Piccolomini (strýc) Marie Benigna Sasko-Lauenburská (teta) |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | plukovník |
Eneáš Sylvius kníže Piccolomini, vévoda z Amalfi (nebo také Aeneáš Sylvius Piccolomini, italsky Enea Silvio Piccolomini d'Aragona Duca di Amalfi, * 1653 - 1673) byl vévoda z Amalfi, říšský kníže, císařský plukovník a majitel východočeského Náchodského panství.
Život
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/History_of_N%C3%A1chod_03_-_View_of_N%C3%A1chod_from_Kl%C3%ADnek.jpg/220px-History_of_N%C3%A1chod_03_-_View_of_N%C3%A1chod_from_Kl%C3%ADnek.jpg)
Jeho rodiči byli Francesco Piccolomini-Pieri di Amalfi a Emiliana Strozziová. [1]
Když v roce 1656 zemřel jako bezdětný jeho prastrýc, generál císařské armády, vévoda Octavio Piccolomini,[2] odkázal tehdy tříletému Eneášovi ve své závěti Náchodské panství. Kvůli nízkému věku mu byl určen poručník, hrabě Jan Šebestián z Pöttingu, který byl zároveň jmenován náchodským regentem. Hrabě Pötting se však snažil omezit některá městská privilegia, proto mezi ním a radou města Náchoda došlo k neshodám. Po zdlouhavých jednáních bylo v roce 1668 dosaženo kompromisu a smluvně dohodnuto, že pod Pöttingovým vedením budou pokračovat stavební práce na Náchodském zámku, které zahájil Octavio Piccolomini.
Jmenování hraběte Pöttinga však vedlo ke sporu s vdovou po Octaviovi Piccolominim, Marií Benignou Sasko-Lauenburskou, která neměla v úmyslu vzdát se vlády na Náchodském panství. V roce 1664 dosáhla toho, že po dobu nezletilosti Eneáše Sylvia bude regentkou ona. Téhož roku požádala městskou radu o slib věrnosti.
Další neshody ovšem nastaly, když požadovala, aby dvorní kancléř vedl korespondenci pouze v němčině. Ačkoli ji podporoval náchodský děkan, Ital Giovanni Guglielmo de Ronne (Jan Bedřich z Ronne), nedokázala u svých poddaným prosadit, aby bohoslužby ve farním kostele sv. Vavřince byly slouženy v němčině.
I poté, co vévoda Eneáš Sylvius v roce 1671 dosáhl plnoletosti a uzavřel s Marií Benignou dohodu, která Marii Benigně zaručovala finanční odstupné, po dalších osm let vykonávala správu panství. Eneáš Sylvius však zemřel o dva roky později. Nastoupil kariéru vojenského důstojníka a zemřel v roce 1673 v hodnosti plukovníka pod velením generála Raimunda Montecuccoliho ve válce s Francouzi na Rýně. Jeho tělo bylo pohřbeno v Kolíně nad Rýnem.
Eneáš Sylvius Piccolomini nebyl ženatý a nezanechal žádné potomky. Jeho pozůstalost připadla jako dědictví jeho mladšímu bratrovi Lorenzu Piccolominiovi.
Literatura
- Jan Karel Hraše: Dějiny Náchoda 1620 - 1740, Náchod 1994, ISBN 80-900041-8-0, s. 56–63
- Lydia Baštecká, Ivana Ebelová: Náchod. Náchod 2004, ISBN 80-7106-674-5, s. 101f.
Externí odkazy
- Josef Myslimír Ludvík : Aeneas Sylvius, kníže Piccolomini. 1656-1673. In: Památky hradu, města a panství Náchoda, i vlastníkův jeho. online (česky)
- Vláda Náchod a jeho majitelé
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Enea Silvio Piccolomini (1653–1673) na německé Wikipedii.