Debelec
Debelec Дебелец | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 43°2′41″ s. š., 25°37′29″ v. d. |
Nadmořská výška | 164 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+02:00 (standardní čas) UTC+03:00 (letní čas) |
Stát | Bulharsko![]() |
Oblast | Velikotarnovská |
Obština | Veliko Tărnovo |
![]() ![]() Debelec | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Počet obyvatel | 3 557 (2024)[1] |
Správa | |
PSČ | 5030 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Debelec (bulharsky Дебелец) je město ležící v Předbalkánu ve středním Bulharsku. Nachází se 6 km jižně od města Veliko Tarnovo, správního střediska stejnojmenné obštiny, a žije v něm přibližně 3 600[1] obyvatel.
Na jeho okraji protéká řeka Belica.
Zeměpis
Nachází se v malé kotlině tvořené předbalkánskou pahorkatinou. Poblíž leží města Kilifarevo a Drjanovo. Debelec leží na přístupu k horským průsmykům Šipka a Republika (Chainboaz). Městem prochází i trasa transbalkánské železniční trati Ruse - Podkova.
Dějiny
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Old_school_in_Debelets%2CBulgaria.jpg/220px-Old_school_in_Debelets%2CBulgaria.jpg)
Poblíž dnešního města se v době druhé bulharské říše nacházela stará osada a bojarská usedlost s kostely a kláštery. V té době pravděpodobně existovalo i osídlení přímo v místě. Osada je poprvé písemně zmiňována v osmanském rejstříku z 80. let 15. století pod názvem Debelçe jako timar Ünuse, syna Kary Hazıra.[2] V dalším rejstříku z roku 1579 jsou obyvatelé obce uváděni jako derbendžijové, kteří byli povinni opravovat a udržovat most přes řeku Belicu a chránit nebezpečná místa na zdejší silnici vedoucí k horským průsmykům.[3] Tento starý most byl postaven před více než 350 lety neznámým stavitelem. Říká se, že po postavení mostu přišla velká voda a strhla jej. Bej se rozzlobil a řekl staviteli, že pokud bude most znovu stržen, dá mu useknout hlavu.
V roce 1834 zde byla otevřena církevní škola u kostela svaté Mariny, ve které vyučoval obrozenec Petko Slavejkov. V roce 1862 byl v obci postaven další kostel Pramene svaté Matky Boží (Източник Света Богородица) Jeho stavitelem byl Stefan Rabatilja, žák mistra Nikoly Fičeva.[4] V roce 1864 byl zdejší most napojen na státní silnici Drjanovo - Ruse, kterou nechal postavil Midhad paša.[5]
Před osvobozením a v prvních letech po něm se v obci zastavil příliv obyvatelstva. Migrační proces byl v té době, zejména na přelomu 19. a 20. století, zaměřen na velká města Ruse, Plovdiv, Sofii, Novi Pazar atd. Výsledkem bylo, že ve 30. letech 20. století žilo v Debelci a jeho blízkém okolí odhadem 3 820 až 4 815 obyvatel.[4]
Významnou osobou tohoto období byl Nikola Christov, zvaný Samouk. V roce 1872 vyrobil podle rakouského vzoru ventilátor, čímž položil základ zdejšímu strojírenskému průmyslu. V roce 1879 nechal postavit první světskou školu, na kterou umístil desku s nápisem: „Kdo hledá vzdělání, ať sem přijde!“ V roce 1885 zaregistroval první strojírnu Napredak a následujících letech zvýšil výrobu ventilátorů, přičemž výrobky neustále vylepšoval. V roce 1907 získal jeho model Vejalka stříbrnou medaili na londýnské výstavě. Mimo to se zasloužil o zachování mostu přes řeku Belicu, který posloužil jako vzor pro most u města Bjala.[4] Most byl později prohlášen kulturní památkou.[5]
V roce 1934 byla v obci otevřena nová škola, kterou v současnosti[kdy?] navštěvuje více než 300 dětí. V roce 1963 byla otevřena Odborná škola strojní a přístrojová.[4]
V roce 1930 zde zahájila výrobu konzervárna Konserva . Po několika letech postavila tehdejší Lidová banka v Debelci další konzervárnu a v roce 1947 se obě spojily pod názvem Trudovo. Kromě nich byly v Debelci v roce 1944 provozovány dvě slévárny železa, tři strojírny, dvě lisovny oleje a cihelna Stefana Bachvarova.[4] Po roce 1944 se roztříštěný drobný průmysl spojil do velkého strojírenského závodu Rudá hvězda, který byl v roce 1951 významně rozšířen. Po pádu komunismu závod, stejně jako mnoho podniků v Bulharsku, upadl. Jeho nástupcem je firma TMCo Ltd., jejíž produkce se vyváží do 20 zemí.[6]
Městem byl Debelec prohlášen v roce 1974.
Obyvatelstvo
K 15. březnu 2024 ve městě žilo 3 557 obyvatel a bylo zde trvale hlášeno 3 738 obyvatel.[7] Níže uvedená tabulka ukazuje změnu počtu obyvatel města v období od roku 1934 do roku 2021:
Debelec[8] | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
rok | 1934 | 1946 | 1956 | 1965 | 1975 | 1985 | 1992 | 2001 | 2011 | 2021 | |||||
populace | 2 538 | 2 396 | 2 560 | 4 016 | 4 797 | 4 705 | 4 639 | 4 413 | 4 032 | 3 569 |
Podle sčítání z 1. února 2011 bylo národnostní složení následující:[9][p 1]
Odkazy
Poznámky
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Дебелец na bulharské Wikipedii.
- ↑ a b Dostupné online.
- ↑ КОВАЧЕВ, Румен Пенев. Опис на Никополския санджак от 80-те години на XV век: превод и коментар на новооткрит Тимарски опис от последната четвърт на XV век, съхраняван в Ориенталския отдел на Народната библиотека "Св. св. Кирил и Методий. [s.l.]: Изд. на Нар. библ. Св. св. Кирил и Методий 216 s. Dostupné online. ISBN 978-954-523-032-5. S. 113. (bulharsky) Google-Books-ID: R_ugAAAAMAAJ.
- ↑ KAYAPINAR, Levent; KAYAPINAR, Ayşe. Дервенджийските села в Търновска каза/нахия през периода от 1515 до 1613 – 1614 г. Наблюдения върху тяхното социално и икономическо развитие. [s.l.]: [s.n.], 2018-01-01. Dostupné online. S. 192. (bulharsky)
- ↑ a b c d e Дебелец [online]. Община Велико Търново [cit. 2024-06-22]. Kapitola Историческа справка. Dostupné online. (bulharsky)
- ↑ a b Дебелец [online]. Община Велико Търново [cit. 2024-06-22]. Kapitola Природни забележителности. Dostupné online. (bulharsky)
- ↑ TMCo ltd [online]. 2016-06-16, rev. 2020-02-17 [cit. 2024-06-22]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-02-19. (bulharsky)
- ↑ Таблици на адресно регистрираните по постоянен и по настоящ адрес лица към 15.03.2024 г. (по области, общини и населени места). Обновява се тримесечно. [online]. Sofie: Главна Дирекция, Гражданска Регистрация и Административно Обслужване, 2024-03-15 [cit. 2024-06-20]. Dostupné online. (bulharsky)
- ↑ Nacionalen statističeski institut. Справка за населението на гр. Дебелец, общ. Велико Търново, обл. Велико Търново Код EKATTE - 20242 [online]. Национален статистически институт [cit. 2024-03-15]. Dostupné online. (bulharsky)
- ↑ НАСЕЛЕНИЕ ПО ОБЛАСТИ, ОБЩИНИ, НАСЕЛЕНИ МЕСТА И САМООПРЕДЕЛЕНИЕ ПО ЕТНИЧЕСКА ПРИНАДЛЕЖНОСТ КЪМ 1.02.2011 ГОДИНА [online]. Sofie: Национален статистически институт, 2011 [cit. 2024-06-20]. Řádek 736. soubor ve formátu xls. (bulharsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Debelec na Wikimedia Commons