Bodo Ebhardt
Bodo Ebhardt | |
---|---|
![]() Bodo Ebhardt (1912) | |
Rodné jméno | Bodo Heinrich Justus Ebhardt |
Narození | 5. ledna 1865 Brémy |
Úmrtí | 13. února 1945 (ve věku 80 let) Marksburg |
Bydliště | Marksburg |
Povolání | architekt a historik architektury |
Ocenění | čestné občanství (1909) Goethe Medal for Art and Science (1935) |
Děti | Fritz Ebhardt |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Kleinmachnow_asv2021-03_img05_Hakeburg.jpg/250px-Kleinmachnow_asv2021-03_img05_Hakeburg.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/Kriegerdenkmal_Braubach.jpg/250px-Kriegerdenkmal_Braubach.jpg)
Bodo Heinrich Justus Ebhardt (5. leden 1865 Brémy – 13. únor 1945 zámek Магksburg) byl německý architekt a restaurátor. Zakladatel a dlouholetý prezident Spolku pro zachování německých hradů (něm. Vereinigung zur Erhaltung deutscher Burgen) – od roku 1953 ve Společnosti hradů v Německu (něm. Deutsche Burgenvereinigung, DBV).
Životopis
Jeho otec měl továrnu na nábytek v Brémách. Základní školu absolvoval v Sankt Goarshausen, kde jej okouzlily zámky. Vystudoval obchodní školu v Brémách a Magdeburku.[1] Zavrhl povolání obchodníka a studoval dál, zapsal se na vysokou školu architektonickou při berlínském muzeu uměleckého řemesla – Kunstgewerbemuseum u Alexandra Schütza, a pak u Ernsta von Ihne.[1] Rychle začal nezávislou architektonickou činnost – design v historickém stylu, například v neorenesančním stylu (zámek Hakeburg v Kleinmachnow pod Berlínem, 1903), později klasickém (rekonstrukce dvorního divadla v Dеtmold, 1913–1915).[1]
V roce 1899 založil Spolek pro zachování německých hradů (něm. Vereinigung zur Erhaltung deutscher Burgen)[1] – od roku 1953 Společnost hradů v Německu (něm. Deutsche Burgenvereinigung, DBV).[2] Ve stejném roce začal vydávat časopis o architektuře a rekonstrukcích zámků "Burgwart".[1] Jako badatel hradů a restaurátor získal přátelství císaře Viléma II., který často navštěvoval dům Ebhardta a účastnil se jeho přednášek.[3] V letech 1899–1908 na pokyn císaře Ebhardt provedl rekonstrukci zámku Hohkönigsburg nedaleko Orschwiller v Alsasku.[1] V roce 1901 císař poslal Ebhardta na studijní cesty po Rakousku, Švýcarsku a jižním Německu, za účelem sestavení skic tamějších hradů a zámků.[3] Za své zásluhy v oblasti výzkumu fortifikační architektury a rekonstrukcí zámků v Německu získal titul profesora a tajného dvorního stavebního rady (něm. Geheimer Hofbaurat); byl mu udělen titul Architekt německého císařství a pruského království Wilhelma II (něm. Architekt des Deutschen Kaisers und Königs von Preußen Vilém II).[1]
Činnost
Ebhardt obnovil a restauroval mnoho zámků v Německu a Polsku (v zemích, které v té době patřily k Německu). Mimo jiné zámky Grodziec (1906–1908)[4][5], Czocha (1909–1914)[5], Grodno, Тоszеk (1927) a Bytów (1930-1937). Práce na hradě Czocha provedl ve velkolepém stylu. Tam, kde měl v úmyslu postavit architektonický prvek, stavěl makety ve skutečné velikosti, aby viděl, jak bude vypadat. Byl také autorem projektů přehrady na Kwisie a rekonstrukce hradu Niedzica.
Byl autorem mnoha publikací na téma hrady a zámky v Evropě. Jeho studie o středověké fortifikační architektuře byly zveřejněny v nedokončené dlouholeté práci Der Wehrbau Europas im Mittelalter.[1] Byl přesvědčen, že zničeným architektonickým památkám může pomoci pouze jejich úplné obnovení do stavu jejich největšího rozkvětu.[3] Při restaurátorské práci kladl důraz na co nejvěrnější zachování (rekonstrukci) objektu v jeho původním stylu (slohu).[1]
Ocenění
- 1940 – medaile Goetheho v oblasti umění a vědy (něm. Goethemedaille für Kunst und Wissenschaft)
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bodo Ebhardt na polské Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i Hans Reuther: Ebhardt, Bodo Heinrich Justus. W: Neue Deutsche Biographie (NDB). T. 4. 1959, s. 250. (německy)
- ↑ Deutsche Burgenvereinigung: Mitgliedschaft. Satzung der Deutschen Burgenvereinigung (něm.). www.deutsche-burgen.org. [cit. 2010-07-05].
- ↑ a b c Robert R. Taylor: The castles of the Rhine: recreating the Middle Ages in modern Germany. Wilfrid Laurier Univ. Press, 1998, s. 242, 244–245. ISBN 0889202680. [cit. 2010-07-13]. (ang.)
- ↑ Werner Schochow, Werner Knopp: Veröffentlichungen der Historischen Kommission zu Berlin #102: Bücherschicksale. Walter de Gruyter, 2003, s. 73. ISBN 3110177641. [Cit. 2010-07-13]. (něm.)
- ↑ a b Tomasz Torbus: Polen: Reisen zwischen Ostseeküste und Karpaten, Oder und Bug. DuMont Reiseverlag, 2002, s. 289. ISBN 3770152875. [cit 2010-07-13]. (něm.)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bodo Ebhardt na Wikimedia Commons
- Presidenti Společnosti na ochranu německých zámků [1]