Bileám
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3d/P1150002_Cognacq-Jay_Rembrandt_anesse_de_Balaam_rwk.jpg/220px-P1150002_Cognacq-Jay_Rembrandt_anesse_de_Balaam_rwk.jpg)
Bileám (hebrejsky בִּלְעָם, Bil‘am), též přepisováno jako Bilám, Balám či Balaám, je postava z Bible – prorok národů, jenž bydlel na západním břehu Eufratu ve městě Petór.[1] Benjamín z Tudely ve svém cestopisu uvádí, že se ve městě nachází věž, kterou Bileám „postavil pro určování denních hodin.“[2] Kvůli pověsti o účinnosti jeho kleteb ho najal moábský král Balak, aby proklel izraelské kmeny, jež se právě chystaly vstoupit do své zaslíbené země. Dříve, než Bileám dorazil k Balakovi, aby odvedl svou práci, Bůh nejprve Bileáma varoval, aby nejezdil. Když se přes varování přece jen vydal na cestu a jel na své oslici, postavil se mu Hospodinův anděl do cesty jako Satan neboli „protivník“[3] a promluvila k němu i jeho oslice. Tím vším se sice Bohu nepodařilo Bileáma odradit od cesty k Balakovi, ale zato ho přiměl k tomu, aby na adresu Izraelců místo kleteb pronášel samá požehnání. To ovšem popudilo Balaka, který si ho najal k opačnému účelu. Aby si Bileám alespoň trochu vylepšil u Balaka svou reputaci a nepřišel zcela o svou peněžní odměnu, poradil mu, aby se skrze vnadné Moábky a ženy svých midjánských spojenců pokusil svést Izraelce k páchání smilstva, čímž by na Izraelce přivodil Boží hněv. Tato strategie se zpočátku zdála být účinná.[4] Někteří Izraelci se dokonce spřáhli s Baal-peórem, takže proti Izraeli nakonec opravdu vzplanul Boží hněv,[5] v jehož důsledku zemřelo 24 000 Izraelců.[6] Ostatní Izraelité se však postavili na stranu svého Boha a pobili midjánské uctívače Baal-peóra a také Bileáma.[7][8]
Jméno Bileám se vykládá jako „Hubící lid“.[9] Podle midraše byl Bileám jedním ze synů Jákobova proradného tchána Lábana.[10] Tento Lábanův potomek se později údajně stal rádcem egyptského faraóna a jakožto rádce mu doporučoval, aby Izraelce ve své zemi zničil.[11] O Bileámovi se rovněž zmiňují novozákonní spisy, a sice Druhý list Petrův,[12] list Judův,[13] a Zjevení Janovo.[14] Mišna v traktátu Pirkej Avot[15] uvádí tři charakterové vady, jimiž se vyznačoval Bileám. Jsou to tyto:
- zlé oko (hebrejsky, עַיִן רָעָה, ajin ra‘a),
- vypínavý duch (hebrejsky, רוּחַ גְּבוֹהָה, ruach gevoha),
- rozmáchlý život (hebrejsky, נֶפֶשׁ רְחָבָה, nefeš rechava).
Za jednoho z žáků Bileáma je proto považován každý člověk, který je nešťastný, když vidí, že se druhému daří, který je zároveň bohorovný, domýšlivý a bezostyšný a který má navíc nezřízenou touhu po majetku. Charakterovým protipólem Bileáma je Abrahám.
V roce 1967 byla zmínka o osobě Bileáma nalezena při archeologickém průzkumu jordánské lokality Dér Allá, jež leží na říčce Zerqa a jež ve starověku tvořila severní hranici Ammónského království. Tehdy nizozemští archeologové objevili inkoustem a semitským jazykem psaný nápis na spadlé vnitřní omítce jedné z budov. Text, který obsahuje Bileámovu chaotickou vizi převráceného řádu světa, se dochoval na 119 fragmentech a jeho stáří se datuje do 9. nebo 8. století před n.l. Fragmenty jsou uloženy v Archeologickém muzeu v Ammánu.[16]
Odkazy
Reference
- ↑ Nu 22, 5 (Kral, ČEP)
- ↑ Z TUDELY, Benjamín; Z ŘEZNA, Petachja. Dva středověké hebrejské cestopisy. Praha: Argo, 2002. ISBN 80-7203-436-7. S. 28.
- ↑ Nu 22, 22 (Kral, ČEP)
- ↑ Nu 25, 1 (Kral, ČEP)
- ↑ Nu 25, 3 (Kral, ČEP)
- ↑ Nu 25, 9 (Kral, ČEP)
- ↑ Nu 31, 8 (Kral, ČEP)
- ↑ Joz 13, 22 (Kral, ČEP)
- ↑ HELLER, Jan. Výkladový slovník biblických jmen. Praha: Advent-Orion/Vyšehrad, 2003. ISBN 80-7172-865-9/80-7021-725-1. S. 111.
- ↑ Časopis Šavua tov 88/5768, str. 1. www.olam.cz [online]. [cit. 2015-06-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Časopis Šavua tov 36/5767, str. 7. www.olam.cz [online]. [cit. 2015-06-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ 2Pt 2, 15 (Kral, ČEP)
- ↑ Ju 1, 11 (Kral, ČEP)
- ↑ Zj 2, 14 (Kral, ČEP)
- ↑ SLÁMA, Petr. Tanu rabanan. Antologie rabínské literatury. Praha: Vyšehrad, 2010. ISBN 978-80-7021-722-1. S. 208.
- ↑ ČECH, Pavel. Jako pták v kleci. Epigrafické památky starověké Levanty. Praha: ΟΙΚΟΥΜΕΝΗ, 2013. ISBN 978-80-7298-451-0. S. 232-239.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bileám na Wikimedia Commons
Literatura
- DOUGLAS, J. D. Nový biblický slovník. Praha: Návrat domů, 1996. ISBN 80-85495-65-1. Heslo BILEÁM.
- NOVOTNÝ, Adolf. Biblický slovník. Praha: Kalich, 1956. Heslo Balám.