Americký hřbitov a památník v Normandii (francouzsky: Cimetière américain de Colleville-sur-Mer) je hřbitov a památníkdruhé světové války v Colleville-sur-Mer v Normandii ve Francii, který uctívá americké vojáky, kteří zemřeli v Evropě během druhé světové války. Nachází se na místě bývalého dočasného bitevního hřbitova Saint Laurent, pokrývá 172,5 akrů a je zde pohřbeno 9 388 osob.[1]
Na hřbitově se nacházejí mapy a podrobnosti o vylodění v Normandii a vojenských operacích, které následovaly. Uprostřed památníku je bronzová socha Duch americké mládeže vyvstávající z vln. Součástí hřbitova jsou také dva stožáry s vlajkami, u kterých se v různých časech scházejí lidé, aby sledovali spouštění a skládání amerických vlajek. Hřbitov, který byl americkým vojákům věnovaný v roce 1956, je s milionem návštěvníků ročně nejnavštěvovanějším hřbitovem ze všech spravovaných Americkou komisí bitevních památek (ABMC). V roce 2007 otevřelo ABMC na hřbitově návštěvnické centrum, které uvádí do souvislostí globální význam a smysl operace Overlord.[2]
Dějiny
Hřbitov rok po dni D
Dne 6. června 1944 založila 607th Quartermaster Graves Registration Company první armády USA dočasný hřbitov, první americký hřbitov na francouzské půdě během druhé světové války.[3] Po válce byl kousek na východ od původního místa založen dnešní hřbitov.
Americkým vojákům byl věnován 19. července 1956 za přítomnosti amerického admirála Kinkaida z amerického námořnictva, zastupujícího prezidenta Dwighta D. Eisenhowera, a francouzského generála Ganevala zastupujícího prezidenta René Cotyho.
Stejně jako všechny ostatní zámořské americké hřbitovy ve Francii založené za první a druhé světové války udělila francouzská vláda Spojeným státům americkým zvláštní koncesi na pozemky zabrané hřbitovem na neomezenou dobu, bez jakýchkoli poplatků nebo daní, pokud Spojené státy americké budou hřbitov udržovat. Netěží z exteritoriality a zůstává majetkem francouzského státu.[4] Tento hřbitov spravuje Americká komise pro bitevní památky, malá nezávislá agentura federální vlády USA, podle zákonů Kongresu, které poskytují roční finanční podporu na jejich údržbu, přičemž většina vojenského a civilního personálu je zaměstnána v zahraničí. Nad těmito udělenými půdami vlaje vlajka USA.[3]
Popis
Hrobové kříže na hřbitově
Hřbitov se nachází na útesu s výhledem na pláž Omaha (jedna z vyloďovacích pláží invaze do Normandii) a Lamanšský průliv. Pokrývá 172,5 akrů a nachází se zde ostatky 9 388 mrtvých amerických vojáků, z nichž většina byla zabita během invaze do Normandie a následných vojenských operací během druhé světové války. Součástí jsou hroby posádek armádního letectva sestřelených nad Francií již v roce 1942 a čtyř Američanek.[5]
Na zámořských amerických vojenských hřbitovech jsou pohřbeni pouze někteří z vojáků, kteří zemřeli v zámoří. Když přišel čas na trvalý pohřeb, byli nejbližší příbuzní způsobilí k rozhodování dotázáni, zda chtějí, aby jejich milovaní byli repatriováni k trvalému pohřbu v USA, nebo aby byli pohřbeni na nejbližším zámořském hřbitově.
Pohřby
Počet pohřbů
Dne 19. června 2018 byl Julius H. O. Pieper uložen k odpočinku vedle svého dvojčete Ludwiga J. W. Piepera a stal se 9388. vojákem pohřbeným na americkém hřbitově v Normandii.[6]
Tyto pohřby jsou označeny náhrobky z bílého mramoru z Laasu, z nichž 9 238 jsou latinské kříže (pro protestanty a katolíky) a 151 z nich jsou Davidovy hvězdy (pro Židy). Protože se jednalo o jediná tři náboženství uznaná v té době armádou Spojených států amerických, nejsou přítomny žádné jiné typy značek.[1]
Hřbitov obsahuje hroby 45 párů bratrů (z toho 30 pohřbených vedle sebe), otce a jeho syna, strýce a jeho synovce, 2 párů bratranců, 3 generálů, 4 kaplanů, 4 civilistů, 4 žen, 147 Afroameričanů a 20 původních Američanů.
Mezi ostatními příslušníky služby je pohřbeno 304 neznámých vojáků. Na jejich náhrobních kamenech je napsáno: „ZDE ODPOČÍVÁ V ČESTNÉ SLÁVĚ DRUH VE ZBRANÍ, ZNÁMÝ ALE BOHU“.
Východně od památníku leží Zeď pohřešovaných, kde jsou napsána jména 1 557 členů služby prohlášených za nezvěstné v boji během operace Overlord. U 19 z těchto jmen je bronzová růžice, což znamená, že jejich tělo bylo nalezeno a identifikováno od věnování hřbitova americkým vojákům.[1]
Významní pohřbení
Náhrobek Theodora Roosevelta Jr.
Mezi pohřbenými na hřbitově jsou tři nositelé Medaile cti, včetně Theodora Roosevelta Jr., syna prezidenta Theodora Roosevelta. Po vytvoření hřbitova byl další syn prezidenta Roosevelta, Quentin, který byl zabit v první světové válce, exhumován a znovu pohřben vedle svého bratra Theodora Jr.
Theodore Roosevelt Jr., syn prezidenta Theodora Roosevelta, nositel Medaile cti
Quentin Roosevelt, syn prezidenta Theodora Roosevelta, letec zabitý v boji během první světové války a znovu pohřben vedle hrobu svého bratra Theodora Roosevelta Jr.
Lesley J. McNair, americký armádní generál, jeden ze dvou nejvýše postavených Američanů, kteří byli zabiti v boji během druhé světové války
Dva z bratří Nilandů, Preston a Robert, jejichž příběh inspiroval Stevena Spielberga k filmu Zachraňte vojína Ryana
Joseph M. Jordan, Benjamin J. Stoney, Robert J. Bloser, Everett J. Gray, Terrance C. Harris, příslušníci roty E, 506. pěšího pluku, 101. výsadkové divize
Dispozice
Kříže na hřbitově po připomenutí výročí
Hřbitov je rozdělen do deseti parcel. Tvoří tvar latinského kříže s kaplí uprostřed a Památníkem a zdí nezvěstných u základny.
Je otočen ke Spojeným státům americkým ve směru k bodu mezi Eastportem a Lubecem v Maine. To je náhodné, protože hřbitov byl postaven souběžně s pláží na pozemcích udělených Francouzi.
Památník
Památník se skládá z půlkruhové kolonády s lodžií na obou koncích s mapami a vyprávěním o vojenských operacích. Je postaven ze středně tvrdého vápence z horního Burgundska. Dvě z map, které navrhl Robert Foster, jsou 9,8 metrů dlouhé a 6,1 metrů vysoké.
Uprostřed je 6,7 metrů vysoká bronzová socha s názvem Duch americké mládeže vyvstávající z vln od Donalda De Lue.
Nad oblouky Památníku je vyryto „TENTO OBLÉHANÝ BŘEH, PORTÁL SVOBODY, JE NAVŽDY VYSVĚCENÝ IDEÁLŮM, ODVAZE A OBĚTEM NAŠICH KRAJANŮ“.
U paty památníku je v angličtině a francouzštině vyryto „V HRDÉ VZPOMÍNCE NA ÚSPĚCHY JEJICH SYNŮ A V POKORNÉ POCTĚ JEJICH OBĚTEM BYL TENTO PAMÁTNÍK POSTAVEN SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI“.
Památník z druhé strany zrcadlícího bazénu
Duch americké mládeže vyvstávající z vln
Duch americké mládeže vyvstávající z vln
Mapa vylodění na plážích Normandie
Mapa leteckých operací nad Normandií
Mapa suchozemských i mořských útočných přistání
Mapa vojenských operací v západní Evropě
Zeď nezvěstných
Půlkruhové zahrady nesou 1 557 vyrytých jmen vojáků, kteří byli v Normandii prohlášeni za nezvěstné. Většina z nich byla ztracena na moři, včetně více než 489 vojáků při potopení SS Léopoldville.
U 19 z těchto jmen je bronzová růžice, což znamená, že jejich tělo bylo nalezeno a identifikováno od věnování hřbitova americkým vojákům.
V jeho středu je vyryto „TĚMTO DLUŽÍME ZA VELKÉ ODHODLÁNÍ, ŽE TO, PROČ ZEMŘELI, BUDE ŽÍT“.
Kaple
Uprostřed hřbitova se nachází multikonfesní kaple. Na jejím oltáři z černého a zlatého pyrenejského mramoru je napsáno „DÁVÁM JIM VĚČNÝ ŽIVOT A NIKDY NEZAHYNOU“. Na vitráži za ním je latinský kříž, Davidova hvězda a symboly alfa a omega, které mají reprezentovat všechna ostatní náboženství.
Na jejím stropě se nachází velkolepá mozaika od Leona Krolla. Byla dokončena v roce 1953 a je tvořena 500 000 dlaždicemi. Na jedné straně je vyobrazena bohyně svobody Kolumbie, která alegoricky představuje Ameriku, která žehná „svému synovi s puškou, než odjede bojovat do zámoří.
Na její střeše je vyryto
TITO VŠECHNO VYDRŽELI A VŠECHNO DALI, ABY SPRAVEDLNOST MEZI NÁRODY MOHLA ZVÍTĚZIT A ABY SI LIDSTVO MOHLO UŽÍVAT SVOBODY A DĚDIT MÍR
Kaple na hřbitově
Pohled z památníku v roce 1989
Oltář uvnitř kaple
Strop kaple
Orientační stůl
Orientační stůl s výhledem na pláž zobrazuje vylodění v Normandii. Navrhl ho Robert Foster a je ze švédské černé žuly.
Orientační stůl
Nyní uzavřený přístup na pláž Omaha ze hřbitova
Časová schránka
Časová schránka
V trávníku přímo naproti vchodu do staré budovy návštěvníků je zapečetěná časová schránka, která obsahuje zprávy o vylodění v Normandii 6. června 1944. Schránka je pokryta růžovou žulovou deskou, na které je vyryto: Otevřít 6. června 2044. Uprostřed desky je připevněna bronzová plaketa zdobená pěti hvězdami armádního generála a s vyrytým následujícím nápisem: „Na památku generála Dwighta D. Eisenhowera a sil pod jeho velením. Tuto zapečetěnou schránku obsahující zprávy o vylodění v Normandii 6. června 1944 sem umístili novináři, kteří zde byli 6. června 1969.“
Notre-Dame de l'Assomption de CollevilleNotre-Dame de l'Assomption de Colleville v Colleville-sur-Mer: datováno do 12. nebo 13. století, historická památka od roku 1840.
Muzeum Overlord se nachází v Colleville-sur-Mer na cestě k americkému hřbitovu a památníku v Normandii.
V populární kultuře
Ve filmu Zachraňte vojína Ryana (1998) je hřbitov představen na začátku a na konci a ukazuje veterána z druhé světové války vojína Jamese Francise Ryana v doprovodu jeho rodiny. Na začátku filmu se vydává k hrobu kapitána Johna Millera (hraje Tom Hanks). Na konci říká, že žil svůj život, jak nejlépe mohl, a doufá, že si zasloužil vše, co pro něj Miller a jeho muži udělali. Poté, co požádal svou manželku o potvrzení, že žil dobrý život a byl dobrým mužem, Ryan hrob pozdraví (hrob i kapitán John Miller jsou fiktivní; Millerův náhrobní kámen byl na hřbitov přinesen pouze kvůli filmu). Příběh vojína Ryana je založen na příběhu bratrů Nilandových, z nichž dva jsou pohřbeni na hřbitově; zmiňuje se také o pěti bratrech Sullivanových, kteří byli všichni zabiti při „incidentu Juneau“.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Normandy American Cemetery and Memorial na anglické Wikipedii.
↑ abc Normandy American Cemetery | American Battle Monuments Commission. www.abmc.gov [online]. 2024-02-20 [cit. 2024-06-05]. Dostupné online. (anglicky)
↑ New Normandy American Cemetery Visitor Center Opens | American Battle Monuments Commission. www.abmc.gov [online]. Wed, 06/06/2007 - 12:00 [cit. 2024-06-05]. Dostupné online. (anglicky)
↑ ab American Battle Monuments Commission. www.abmc.gov [online]. 2005-11-26 [cit. 2024-06-05]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
↑ Treaties and Other International Agreements of the United States of America: Volume 7 (Bilateral treaties, 1776-1949: Denmark-France). Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA [online]. [cit. 2024-06-05]. Dostupné online.
↑ Normandy American Cemetery and Memorial - Colleville-sur-Mer - TracesOfWar.com. www.tracesofwar.com [online]. [cit. 2024-06-05]. Dostupné online. (anglicky)
↑ Press Release: Sailor Accounted for from World War II to be Buried Next to Twin Brother with Full Military Honors at Normandy American Cemetery, France | American Battle Monuments Commission. www.abmc.gov [online]. Wed, 06/13/2018 - 12:00 [cit. 2024-06-05]. Dostupné online. (anglicky)
↑Medal Of Honor [online]. [cit. 2024-06-05]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
Literatura
SLEDGE, Michael. Soldier Dead: How We Recover, Identify, Bury, and Honor Our Military Fallen. New York: Columbia University Press, 2005. Dostupné online. ISBN9780231509374. OCLC 60527603 (anglicky)
Související články
Seznam vojenských hřbitovů v Normandii
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Americký hřbitov a památník v Normandii na Wikimedia Commons
Kompletní seznam vzpomínkových akcí k 65. výročí Dne D
Americký den D: Pláž Omaha, Pláž Utah a Pointe du Hoc
Americký hřbitov a památník druhé světové války v Normandii, Americká komise bitevní památky
Organizace Les Fleurs de la Mémoire
World War I cemeteries.com komplexní průvodce po vojenských hřbitovech a památnících po celém světě
„Přehled podle jména, americký hřbitov a památník“
„Jména lidí pohřbených na hřbitově“
„Přehled hrobů na americkém hřbitově a památníku Normandie podle státu
„Čísla podle jednotek (příklad první řada: 463 hrobů 262. pěšího pluku 66. divize).“
Americký hřbitov a památník v Normandii na Find a Grave