Škarda bahenní
![]() | |
---|---|
![]() Škarda bahenní (Crepis paludosa) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | hvězdnicotvaré (Asterales) |
Čeleď | hvězdnicovité (Asteraceae) |
Podčeleď | čekankové (Cichorioideae) |
Rod | škarda (Crepis) |
Binomické jméno | |
Crepis paludosa (L.), Moench, 1794 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Crepis_paludosa_Sturm55.jpg/220px-Crepis_paludosa_Sturm55.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/Crepis.paludosa.-.lindsey.jpg/220px-Crepis.paludosa.-.lindsey.jpg)
Škarda bahenní (Crepis paludosa) je vytrvalá, středně vysoká, žlutě kvetoucí bylina, jedna z asi dvou stovek[1] druhů rodu škarda. V České republice je původním druhem a vyskytuje se roztroušeně až hojně na většině území.[2][3]
Rozšíření
Roste ve většině Evropy, vyjma nejsušších oblastí na jihu. Její areál sahá od Islandu a Britských ostrovů na severu po severní oblasti Španělska, jižní Francie a severní Itálie, po Severní Makedonii a jih Bulharska, dále zaujímá celou střední Evropu a na východě sahá až po střední Ural a na severu téměř na pobřeží Severního ledového oceánu. Na jihovýchodě Evropy její výskyt přesahuje až do turecké Anatólie.
V ČR od kolinního po montánní stupeň, nejsilnější výskyt je zaznamenán ve vlhkostně příznivých pahorkatinách mezofytika a oreofytika. Nejníže roste v nadmořské výšce 180 m u Mělnické Vrutice v okrese Mělník a nejvýše ve 1420 m n. m. v Krkonoších u Luční boudy a na Bílé louce. Vzácná je na jižní Moravě, v Českém krasu, v Třeboňské pánvi, v okolí Českých Budějovic a Chebu.[2][3][4][5]
Ekologie
Je hemikryptofyt, který má obnovovacími pupeny při povrchu půdy kryté v zimním období odumřelými listy. Roste na vlhkých až zamokřených, hlubokých a na živiny bohatých půdách vyskytujících se u potoků a lesních rybníků, podél smrkových lesů, v mokřadních olšinách a lužních lesích, okolo lesních cest i ve vlhkých příkopech. Preferuje půdu kyselou až neutrální a částečné zastínění. Stanovištím se suchou půdou a s vápencovitým podložím se spíše vyhýbá. Kvete od června do srpna, ve vyšších polohách až do září. Bylina má hořkou chuť, není však toxická; při poranění roní bílé mléko. Je dobrým indikátorem dostatku živin v půdě, hlavně dusíku. Ploidie druhu je 2n = 12.[2][3][4][6][7]
Popis
Vytrvalá rostlina s přímou lodyhou vyrůstající do výšky 30 až 80 cm, která roste s krátkého, tlustého, šikmého oddenku. Lodyha je podélně rýhovaná, pevná, dutá, pouze pod květenstvím řídce pýřitá, téměř rovnoměrně olistěná a na bázi často hnědofialově naběhlá. Listy přízemní růžice jsou řapíkaté, tenké, s čepelí obkopinatou, 10 až 20 cm dlouhou a 4 až 5 cm širokou, na bázi klínovitou, vrcholu špičatou a po obvodě mělce až různě hluboce zubatou. Lodyžní listy jsou přisedlé, tvarem se podobají listům přízemním, pouze směrem nahoru se zmenšují do délky nejvýše 12 cm.
Na vrcholu lodyhy vyrůstají 3 až 4 cm velké úbory žlutých květů seskupené, v počtu tři až dvanáct, do chudého chocholičnatého květenství. Úbory mají přímo odstálé, někdy obloukovité, chlupaté stopky a válcovitý, černozelený zákrov asi 10 mm dlouhý a 6 mm široký. Zákrovní listeny jsou odlišné, vnější jsou čárkovitě kopinaté, okolo 4 mm dlouhé a volně přitisklé, vnitřní jsou čárkovité, asi 8 mm dlouhé a po obvodě mají úzké světlejší pásky. Oboupohlavné květy jsou dlouhé asi 15 mm a s pětizubou ligulou širokou 2,5 mm přesahují zákrov. Korunní trubka s prašníky je žlutá, čnělka a blizna jsou tmavě zelené. Kalich je v době kvetení nevyvinutý. Květy produkují hodně nektaru a jsou opylovány létajícím hmyzem, hlavně včelami.
Plod je úzká, válcovitě elipsoidní nažka bez zobánku, dlouhá okolo 5 mm a široká 1 mm. Bývá šedohnědá, má 10 mělkých žeber a špinavě žlutobílý chmýr s křehkými, lámavými, drsnými paprsky dlouhými asi 5 mm.
Rostlina se rozšiřuje do blízkého okolí rozrůstáním oddenku nebo jeho oddělky, rozlámanými a roznesenými vodním přívalem. Na větší vzdálenosti se šíři nažkami (semeny) s chmýrem za podpory větru, čerstvé nažky mají dobrou klíčivost.[2][3][6][7][8]
Význam
Škarda bahenní je živnou rostlinou pro housenky motýlů: kukléřka mléčová (Cucullia umbratica), můra jestřábníková (Hecatera bicolorata) a zavíječ okrasný (Diasemia reticularis). Včelaři je považována za dobrou medonosnou rostlinu. Květy obsahují hodně nektaru, a proto jsou s oblibou navštěvované včelami; jeden květní úbor obsahuje asi 1,5 mg cukru.[9][10]
Odkazy
Reference
- ↑ ZIDORN, Christian; SCHUBERT, Birthe; STUPPNER, Hermann. Phenolics as Chemosystematic Marker in and for the Genus Crepis [online]. Institut für Pharmazie, Universität Innsbruck, AT, rev. 28.10.2008 [cit. 2019-06-18]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-04-10. (anglicky)
- ↑ a b c d SLAVÍK, Bohumil; ŠTĚPÁNKOVÁ, Jitka. Květena ČR, díl 7. Praha: Academia, 2004. 767 s. ISBN 80-200-1161-7. Kapitola Crepis paludosa, s. 513–514.
- ↑ a b c d RYBKA, Vlastík. Vlhké louky. Ilustrace Radka Josková Jedličková. Praha: Ottovo nakladatelství, 2014. 550 s. ISBN 978-80-7451-441-8. Kapitola Crepis paludosa, s. 366.
- ↑ a b KAPLAN, Zdeněk; DANIHELKA, Jiří; DANIHELKA, Jiří et al. Distributions of vascular plants in the Czech Republic. Part 6. S. 235–346. Preslia [online]. Botanický ústav, AV ČR, Průhonice, 2018 [cit. 18.06.2019]. Roč. 90, s. 235–346. [www.preslia.cz/P183Kaplan_MidRes.pdf Dostupné online]. ISSN 0032-7786. (anglicky)
- ↑ HASSLER, Markus. Catalogue of Life: Crepis paludosa [online]. Naturalis biodiverzity Center, Leiden, NL, rev. 11.2018 [cit. 2019-06-18]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-05-31. (anglicky)
- ↑ a b MRÁZEK, Tomáš. BOTANY.cz: Škarda bahenní [online]. O. s. Přírodovědná společnost, BOTANY.cz, rev. 14.09.2011 [cit. 2019-06-18]. Dostupné online.
- ↑ a b ANDERBERG, Arne. Den virtuella floran: Crepis paludosa [online]. Naturhistoriska riksmuseet, Stockholm, SE, rev. 07.07.2008 [cit. 2019-06-18]. Dostupné online. (švédsky)
- ↑ Crepis paludosa [online]. Дмитрий Орешкин, Плантариум, RU [cit. 2019-06-18]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ TAMS, Tom. Northumberland Moths: Crepis paludosa [online]. Northumberlandmoths.org, UK [cit. 2019-06-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Медоносные растения: Crepis paludosa [online]. [cit. 2019-06-18]. Dostupné online. (rusky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu škarda bahenní na Wikimedia Commons
Taxon Crepis paludosa ve Wikidruzích
- Botanický ústav AV ČR – rozšíření škardy dvouleté v ČR