Álí Qápú
Álí Qápú | |
---|---|
![]() Palác během zlaté hodiny | |
Účel stavby | |
muzeum | |
Základní informace | |
Sloh | safíovská architektura, íránská architektura |
Materiály | cihla, hliněná stavba, omítka, keramický obklad a dřevo |
Stavebník | Safíovci |
Současný majitel | Írán |
Poloha | |
Adresa | Isfahán, Írán![]() |
Ulice | Naqš-e džahán |
Nadmořská výška | 1 573 m |
Souřadnice | 32°39′25,7″ s. š., 51°40′36″ v. d. |
![]() | |
Další informace | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Álí Qápú (persky عالی قاپو) je císařský palác v íránském Isfahánu. Nachází se na západní straně náměstí Naqš-e džahán, naproti mešitě šejcha Lotfolláha, a původně byl navržen jako rozsáhlý vstupní portál do velkého paláce, který se táhl od náměstí Naqš-e džahán až k ulici Čahárbágh. Palác sloužil jako oficiální sídlo perských císařů z dynastie Safíovců. UNESCO zapsalo palác a náměstí na seznam světového dědictví kvůli jeho kulturnímu a historickému významu. Palác je vysoký osmačtyřicet metrů a má šest pater, z nichž každé je přístupné po točitém schodišti. V šestém patře se ve stěnách nacházejí hluboké kruhové výklenky, které mají nejen estetickou, ale i akustickou hodnotu. Palác je považován za nejlepší příklad safíovské architektury.
Název Álí Qápú[pozn. 1] dostalo toto místo proto, že se nacházelo přímo u vchodu do safíovských paláců, které se táhly od náměstí Naqš-e džahán až k ulici Čahárbágh. Budova byla postavena na základě dekretu Abbáse I. Velikého na počátku 17. století. Právě zde Abbás I. Veliký přijímal vznešené návštěvy a zahraniční velvyslance. Abbás I. Veliký zde poprvé oslavil Nourúz (íránský nový rok) v roce 1597 n. l.
Palác je bohatý na naturalistické nástěnné malby od Rezy Abbásího, dvorního malíře Abbáse I. Velikého, a jeho žáků. Na jeho dílech se objevují rostlinné, zvířecí a ptačí motivy. Vysoce zdobené dveře a okna paláce byly téměř všechny vykradeny. Za vlády posledního safíovského vládce Husajna Šáha byl palác opraven a podstatně restaurován, ale během krátké vlády afghánských invazistů začal chátrat. Za vlády Násira ad-Dín Šáha byly safíovské římsy a květinové dlaždice nad portálem nahrazeny dlaždicemi s nápisy.
Abbás II. se nadšeně věnoval zkrášlování a zdokonalování paláce.
Kancelář byla umístěna v prvním patře. V šestém se konaly královské recepce a hostiny. V tomto patře se nacházejí největší místnosti. Štuková výzdoba hodovní síně oplývá motivy různých nádob a pohárů. Vystupovaly zde různé hudební soubory.
Z horních ochozů sledoval safíovský panovník čovgán (pólo), vojenské manévry a dostihy na náměstí Naqš-e džahán.
Palác je vyobrazen na rubu íránské bankovky v hodnotě 20 000 rijálů.
Galerie
- Čelní pohled
- Hudební sál
- Strop v Hudebním sálu
- Pohled na palác
- Pohled na Hudební sál
- Pohled z balkónu
- Pohled na palác, v pozadí mešita šejcha Loftolláha
- Schodiště v paláci
- Obraz perské ženy
- Pohled zezadu
- Palác v roce 1909, fotografie od Ernsta Hoeltzera
- Dřevěné okno na jednom z točitých schodišť
- Strop v jednom ze sálů
- Lept Nicolase Sansona ze 17. století
Odkazy
Poznámky
- ↑ Název pochází z perského Álí (což znamená „císařský“ nebo „veliký“) a ázerbájdžánského Qápú (což znamená „brána“)
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ali Qapu na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Alí Qapu na Wikimedia Commons
Literatura
- FERRANTE, M. Dessins et observations préliminaires pour la restauration du palais de ‛Alī Qāpū. Řím: [s.n.], 1968. S. 137–206.
- GALDIERI, E. Eṣfahān: ‛Alī Qāpū: An Architectural Survey. Řím: [s.n.], 1979.