Zhang Yihe
Biografia | |
---|---|
Naixement | 6 setembre 1942 ![]() Tongcheng (RP Xina) ![]() |
Formació | National Academy of Chinese Theatre Arts (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Ocupació | escriptora, historiadora ![]() |
Partit | Lliga Democràtica de la Xina ![]() |
Família | |
Pare | Zhang Bojun ![]() |
Germans | Zhang Shiming ![]() |
Zhang Yihe (Xinès simplificat; 章诒和; Chongqing, 1942) és una historiadora i escriptora xinesa, especialista en òpera tradicional xinesa.
Biografia
Zhang Yihe vas néixer durant la segona guerra sino-japonesa, el 6 de setembre de 1942 a Chongqing, província de Sichuan a la Xina,(actualment una de les 4 municipalitats sota jurisdicció central). Segona filla Zhang Bojun, escriptor i fundador de la Lliga Democràtica de la Xina (中国氌盛吻名) perseguit pel moviment anti-dretà dels anys 50). Durant tres anys va viure amb uns parents Hong Kong, on va estudiar a l'escola primària de Peizhang. Abans de la fundació de la República Popular va anar amb els seus pares a viure a Pequín.[1]
El 1954, va ingressar a la universitat de noies, adjunta la Universitat de Pequín, el 1960, va aprovar l'examen d'ingrés a l'Institut de Recerca.de l'Òpera xinesa (中国戏曲研究院), on es va incorporar al departament de literatura .L'any 1963 va ser enviada a treballar a l'oficina artística de la companyia d'Òpera de Sichuan.
Durant la Revolució Cultural, el 1970, Zhang Yihe, va ser denunciada per les seves crítiques a la líder comunista i quarta dona de Mao Zedong, Jiang Qing que volia imposar la creació d'un nombre concret d'òperes revolucionàries.[2] Zhang va ser declarada criminal contrarevolucionària pel Comitè Revolucionari Provincial de Sichuan i el Comitè de Control Militar i Fiscalia Provincial de Sichuan i condemnada a 20 anys de presó (classificada en aquell moment com dretana).[3] Ingressada en un camp de reeducació va ser alliberada i rehabilitada el 1979.[1]
El 1979, va reprendre les seves activitats de recerca sobre l'òpera xinesa, dins de l'Institut de Recerca adscrit a l'Institut Nacional de Belles Arts, i el 1999 va publicar un primer llibre sobre òpera.
Carrera literària
De fet la seva carrera literària la va iniciar un cop es va jubilar. El 2002 va publicar un llibre de memòries sobre el seu pare i els seus amics, publicat inicialment a la premsa i el 2004 editat per "Edicions del Poble" i més tard a Hong Kong sota el títol “The Last Aristocrats” (最后的贵族).. L'any 2005, va publicar un llibre basat en un vers extret d'una òpera: "Una ràfega de vent va deixar enrere milers de cançons de l'antiguitat" (一阵风,留下了千古绝唱); és un testimoni del patiment que va sfgrir el mestre d'òpera de Pequín, Ma Lianlang (马连良) durant la Revolució Cultural; el llibre va ser prohibit. L'any 2006, va publicar un nou llibre sobre intèrprets d'òpera xinesa, vuit d'ells incloent Mei Lanfang i Ma Lianlang: "Old Stories of Opera Actors".[2]
Quan va publicar la primera novel·la sobre els seus records dels anys de laogai i dels seus companys de reclusió el 2011, el llibre va ser ràpidament prohibit, no tant pel seu contingut, sinó perquè era una obra de "la filla de Zhang Bojun”.
Obres destacades
Any | Títol xinès | Traducció al francès ó anglès |
---|---|---|
1999 | 中国戏曲), | L’opéra chinois |
2004 | 往事并不如烟 | Un passé qui ne part pas en fumée |
2004 | 最后的贵族) | The Last Aristocrats |
2005 | 一阵风,留下了千古绝唱 | Une bourrasque de vent a laissé derrière elle des milliers de chants des temps anciens |
2006 | 伶人往事 | Vieilles histoires d’acteurs d’opéra |
2010 | 四手联弹 | Four hands |
2012 | 杨氏女 | Yang Shinü |
2013 | 刘氏女 | Madame Liu |
2014 | 邹氏女 | Zou Shinü |