The Great Train Robbery (pel·lícula de 1903)
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Edwin S. Porter ![]() |
Protagonistes | Alfred Camille Abadie Gilbert M. Anderson Justus D. Barnes Marie Murray J. Barney Sherry Morgan Jones ![]() |
Producció | Edwin S. Porter ![]() |
Guió | Edwin S. Porter ![]() |
Muntatge | Edwin S. Porter ![]() |
Productora | Edison Studios ![]() |
Distribuïdor | Rai ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Estats Units d'Amèrica ![]() |
Estrena | 1r desembre 1903 ![]() |
Durada | 12 min ![]() |
Idioma original | anglès cap valor ![]() |
Rodatge | Nova Jersey ![]() |
Color | en blanc i negre ![]() |
Format | 4:3 ![]() |
Pressupost | 250 $ ![]() |
Descripció | |
Gènere | cinema de robatoris, western, cinema d'acció i cinema mut ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
The Great Train Robbery és una pel·lícula muda rodada el 1903 per Edwin S. Porter, que fou la primera del gènere del western.[1]
Argument
Uns lladres han planejat un robatori a un tren i als seus viatgers, atracament que duen a terme immobilitzant i matant diverses persones. En una segona línia argumental, algú avisa al xerif i al seu equip que persegueixen els lladres i, finalment, els maten.
Estructura
- Seqüència 1 (presa única, pla general). Oficina del ferrocarril. Uns lladres sorprenen el radiotelegrafista, el lliguen, el deixen a terra i marxen.
- Sec. 2 (presa única, pla general amb lleugera panoràmica de reenquadrament a la dreta). Darrere del dipòsit d'aigua que serveix per alimentar la màquina s'amaguen els lladres, arriba el tren, es proveeix d'aigua i els lladres pugen.
- Sec. 3 (presa única, pla general i ús de fora de camp). En l'interior d'un dels vagons, un empleat escolta el soroll dels lladres, tràfic d'impedir el robatori quan aquells irrompen disparant les seves armes, el fereixen i cau a terra. Intenten obrir la caixa i no poden. Col·loquen un explosiu i surten de l'enquadrament. La caixa s'obre després de l'explosió i aconsegueixen el botí.
- Sec. 4. Pla A. El tren s'ha parat i els lladres donen instruccions al maquinista perquè separi la locomotora de la resta del comboi. Pla B. Els viatgers descendeixen dels lladres i es col·loquen en les vies amb les mans en alt; els atracadors van robant les seves pertinences. Un dels viatgers intenta fugir corrent, però cau abatut pels trets dels lladres. Pla C. Els lladres arriben a la màquina, que es posa en marxa i abandona el lloc.
- Sec. 5. Pla A (pla general i lleugera panoràmica a l'esquerra). El tren per a, es baixen els lladres i baixen per un terraplè en direcció a un bosc. Pla B (pla general i panoràmica a l'esquerra). Al bosc s'apropen els lladres, travessen un rierol i arriben fins als cavalls.
- Sec. 6. Pla A (pla general). A l'oficina, el radiotelegrafista tracta d'incorporar-se per donar la veu d'alarma, però cau a terra. Arriba una nena, ho intenta reanimar i desencadenar. Pla B (pla general). En un local se celebra un ball d'estil country. Arriba el radiotelegrafista, avisa de l'atracament i surten els homes corrent.[2]
- Sec. 7 (presa única, pla general). En un camí al mig del bosc els atracadors fugen perseguits per altres homes; s'intercanvien trets.
- Sec. 8 (presa única, pla general). Els lladres estan repartint-se el botí quan són sorpresos pels seus perseguidors; es produeix un tiroteig i els lladres moren.
A més, la pel·lícula es distribuïa junt amb un pla mitjà on el cap dels bandits mira a la cambra i dispara, el qual els exhibidors podia inserir al principi o al final de la pel·lícula, segons el seu propi criteri.
Interès i novetat del film
En només una dotzena de plans i gairebé deu minuts de durada (almenys en la versió restaurada pel British Film Institute), Assalt i robatori d'un tren planteja una història completa amb un desenvolupament narratiu i una tensió dramàtica noves per a l'espectador de l'època.
L'interès i la novetat d'aquest film en relació amb els seus contemporanis rau en la seva capacitat per articular un llenguatge audiovisual de forma coherent; és a dir, per superar l'acumulació de tableaux en benefici de la successió de les accions. Hi contribueix el raccord entre els plans i les seqüències, com quan s'observa la continuïtat de la direcció entre els plans B i C de la seqüència 4 (els lladres surten de l'enquadrament per l'esquerra i entren per la dreta) o entre la sec. 4 i la 5 (en ambdós casos el tren es mou de dreta a esquerra).
La inserció de les seqüències 6 i 7 al mig de la fugida dels lladres estableix una acció paral·lela que proporciona tensió dramàtica al text; tensió incrementada per l'alentiment del ritme mantingut fins a aquell moment que suposa la seqüència del ball.
Per la seva part, les imatges d'exteriors inserides en finestres en les seqüències primera i tercera atorguen realisme i una intenció de trencar la bidimensionalitat al relat. Els moviments de càmera, encara que breus, mostren l'interès en el qual sigui l'enquadrament el que estigui subordinat a l'acció i no al contrari (com era llavors habitual), al mateix temps que dirigeixen la mirada de l'espectador en funció de l'acció dramàtica. Malgrat que l'enquadrament es manté a tota hora en pla general, la posada en escena permet que els moviments dels personatges atorguin dinamisme a l'acció i variï l'escala, com és evident en la seqüència 7.
Tot i que les limitacions tecnològiques de l'època obligava a enquadraments fixos, plans de més d'un minut i altres condicionants, aquesta pel·lícula es considera rica donada la varietat d'escenaris, moviments fluids de càmera, cert realisme i força acció dinàmica.[3]
Recepció
Es va anunciar com "la cimera de l'art cinematogràfic", ja que es considera la primera pel·lícula important de ficció (story picture) del cinema estatunidenc.[1] Va ser un film molt exitós que va desencadenar vàries imitacions com The Bold bank robbery (1904) de Sigmund Lubin i el mateix Porter va intentar repetir l'èxit en dos films posteriors: The Great Bank Robbery (1904) i The Little Train Robbery (1905).[1]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 Gubern, Roman. Historia del cine. Barcelona: Lumen, 1995. ISBN 9788426411792 [Consulta: 21 maig 2018].
- ↑ Kemp, Philip. Cine, toda la historia (en castellà). Barcelona: Blume, 2016, p. 23. ISBN 9788498018912.
- ↑ García Fernandez, E. Historia universal del cine (vol. 1). Madrid: Planeta, 1982.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Vegeu la pel·lícula sencera.