Shinji Ikari
![]() Cosplayers de Shinji i Rei Ayanami | |
Tipus | personatge humà de ficció personatge d'anime personatge de manga ![]() |
---|---|
Epònim | àncora i Shinji Higuchi ![]() |
Creat per | Yoshiyuki Sadamoto i Hideaki Anno ![]() |
Actor de veu | Megumi Ogata ![]() |
Context | |
Present a l'obra | Neon Genesis Evangelion ![]() |
Univers | univers Neon Genesis Evangelion ![]() |
Dades | |
Gènere | masculí ![]() |
Ocupació | pilot de meca, estudiant d'institut i treballador governamental ![]() |
Nacionalitat | Japó ![]() |
Residència | Tokyo‐3 ![]() |
Naixement | 6 juny 2001 ![]() |
Família | |
Mare | Yui Ikari ![]() |
Pare | Gendo Ikari ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Shinji Ikari (碇 シンジ, , Ikari Shinji?) és el protagonista de la sèrie televisiva anime Neon Genesis Evangelion, produït per l'estudi Gainax i dirigida per Hideaki Anno, i el manga del mateix nom escrit i dibuixat per Yoshiyuki Sadamoto. El personatge també apareix en obres de la sèrie d'animació, en sèries derivades del manga, videojocs, novel·les visuals, a l'ONA Petit Eva: Evangelion@School i a la tetralogia cinematogràfica Rebuild of Evangelion. En la versió original és interpretat per l'actriu de veu Megumi Ogata.[1][2] Al doblatge en català, el seu paper és interpretat per Albert Trifol.[3]
En la sèrie original Shinji és un noi de catorze anys orfe de mare que és enrolat per l'agència especial Nerv per pilotar un meca conegut com Eva-01 i combatre, al costat d'altres pilots, contra uns éssers anomenats àngels. A causa de traumes emotius viscuts durant la infantesa ha desenvolupat un caràcter tímid i introvertit, esdevenint insegur i incapaç de comunicar-se amb el pròxim.[4]
Shinji ha gaudit de popularitat entre el públic i els apassionats d'animació, figurant així a dalt en sondejos de popularitat i obtenint reconeixements. Alguns crítics n'han desaprovat l'excessiva inseguretat i la tendència a afligir-se; altres en canvi n'han apreciat el realisme i la introspecció psicològica.
Creació i desenvolupament
En les primeres etapes de disseny d'Evangelion, el director Hideaki Anno va proposar incloure una noia semblant a Asuka Sōryū Langley com a personatge principal. La idea va despertar la perplexitat de Yoshiyuki Sadamoto, dissenyador de personatges de la sèrie, que es va mostrar reticent a tornar a proposar un personatge femení en el paper principal després dels treballs anteriors de Gainax Aim for the Top! - GunBuster i Fushigi no Umi no Nadia; ell mateix va declarar: "Un robot hauria de ser pilotat per una persona entrenada, sigui una dona o no, no fa cap diferència, però no entenc per què una noia hauria de pilotar un robot". Sadamoto va demanar al director que posés un noi en el paper del personatge principal, degradant Asuka a coprotagonista.[5] Anno, acceptant la seva proposta, va optar per un protagonista masculí, seguint les obres de Ryū Murakami; el projecte incloïa dos dels seus amics masculins, Tōji Suzuhara i Kensuke Aida, que portaven el nom de dos personatges de Ai to gensō no fascism de Murakami.[6] Per al nom del personatge Anno es va inspirar en el de dos dels seus coneguts, i en particular el del seu col·lega Shinji Higuchi,[7][8] director i animador que va contribuir a la realització d'alguns episodis d'Eva.[9][10] Com a cognom va triar la paraula japonesa ikari (碇, ikari? lit. àncora), enllaçant així amb els noms d'altres personatges de la sèrie, inspirats en termes de l'argot nàutic o dels vaixells de la Marina Imperial Japonesa.[11]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Godzilla_Resurgence_World_Premiere_Red_Carpet-_Higuchi_Shinji_%2827989045433%29.jpg/220px-Godzilla_Resurgence_World_Premiere_Red_Carpet-_Higuchi_Shinji_%2827989045433%29.jpg)
Sadamoto va dissenyar el personatge amb un uniforme normal de l'escola d'estiu i una camisa blanca per fer-lo semblar un noi normal. Va intentar crear un protagonista realista i corrent alhora, «un personatge que seria difícil de crear per altres».[12] El projecte original el veia més madur, robust i menys introvertit que la versió final; Shinji en particular hauria d'haver estat retratat com un noi estudiós. La seva conducta escolar, però, no s'hauria vist en positiu, sinó com un signe de passivitat.[13] Com a model, els autors van agafar Nadia Arwol, protagonista de la sèrie d'animació Nadia, també produïda per l'estudi Gainax i dirigida per Hideaki Anno. La relació entre ell i Asuka es va concebre, de fet, a partir de la que hi havia entre Nadia i Jean, coprotagonista masculí de la sèrie.[5] A causa de la particular caracterització de Shinji, mancat de l'entusiasme i el coratge propis dels protagonistes de les altres sèries animades meca, Sadamoto es va veure obligat a donar una «interpretació diferent del concepte d'heroi»: «Més que el reflex d'un heroi, una espècie de refracció [del concepte] d'heroi.»[14] En un primer moment va intentar crear un personatge que s'aprofités «de la consciència dels actuals entusiastes de l'animació», concebent-lo com un noi femení i «refractiu», «una imatge neta que tendeix a projectar una dona».[14] En una de les propostes inicials, l'artista el dibuixava amb els cabells llargs, que haurien d'haver-li tapat la cara o que revolotejaven al vent en escenes dramàtiques, una idea que després va ser jutjada poc satisfactòria i deixada de banda durant la producció de la sèrie. Així que finalment el va retratar donant-li l'aspecte de «una noia masculina», fent possible veure el seu front a través del serrell i dibuixant els ulls d'una femella.[14] L'escriptor Andre C. McKevitt també va descriure el disseny de Shinji, amb els seus cabells castanys i els seus ulls blaus, com un exemple del mukokuseki (無国籍, mukokuseki?), un dispositiu visual amb el qual s'eviten donar característiques ètniques ben definitives en el disseny de personatges de ficció japonesos.[15]
Segons Hiroki Sato, cap de l'oficina de relacions públiques de Gainax, el personal va decidir que la sèrie se centraria en «com en Shinji tracta les coses que passen dins ell».[16] El personatge va ser pensat com un reflex de la personalitat d'Hideaki Anno,[17][18] tant de l'inconscient com de la seva part conscient.[19][20] Segons Kazuya Tsurumaki, assistent de direcció d'Evangelion, mentre que «Shinji va ser convocat pel seu pare per pilotar un robot, Anno va ser convocat per Gainax per dirigir una nova sèrie animada».[21] El mateix director va declarar: «Shinji representa el meu propi present. Faig com si encara tingués catorze anys; encara sóc infantil. En termes psicològics estic [encara] en l'etapa oral. Sóc un tipus d'oral-addicte melangiós".[22] Com altres protagonistes masculins creats per l'estudi Gainax, va ser creat amb una personalitat feble i insegura, per tal de reflectir la situació dels aficionats a l'animació i el particular context social japonès,[23] en què els pares de família estan constantment treballant i absents entre les parets domèstiques.[24] Va ser el mateix Anno que va decidir l'edat del protagonista, reflexionant sobre l'addicció familiar dels nois japonesos.
En el tercer episodi es va esmentar el concepte psicoanalític del dilema de l'eriçó en relació al personatge, afegit en la fase de producció per Akio Satsukawa.[25] En el primer episodi, però, el personal va inserir una escena en la qual Shinji es diu a ell mateix «No he de fugir!». Per a la frase es va inspirar en l'experiència personal del director, i més concretament en els quatre anys d'estancament artístic viscuts abans de la producció d' Evangelion.[26] En aquell moment, se suposava que Anno s'encarregaria de Blue Uru, una seqüela de la pel·lícula Royal Space Force: The Wings of Honnêamise, que després es va ajornar indefinidament. El protagonista de Blue Uru, fugint d'un passat dolorós, s'enfrontaria a la tasca de salvar l'heroïna i afrontar les seves responsabilitats personals. Segons Yasuhiro Takeda, un dels membres de Gainax, després d'Aoki Uru Anno va aconseguir adquirir «la determinació correcta per no fugir dels problemes, i el que vam veure a Evangelion podria ser un simple reflex d'aquells sentiments».[27] Per a Michael House, membre i traductor de Gainax, al principi el director volia acabar la sèrie amb un Shinji somrient, però en el procés es va adonar que «els personatges que havia creat no eren capaços de canviar positivament» i va arribar al resultat que va havia imaginat inicialment.[28] A més, en un monòleg interior de Shinji a l'últim episodi, Anno va afegir la frase «Si alguna cosa és realment dolorosa, també pots fugir», reflectint la seva idea que en algunes ocasions està bé fugir. Malgrat el lema del protagonista, de fet, en una entrevista, el director va declarar que el tema de la sèrie no és el de no haver de fugir, sinó a l'inrevés que de vegades «és correcte fugir»; Anno, creient que «no es pot viure sense fer mal als altres», ha intentat deixar clar que no es critica als qui fugen, perquè segons ell «la idea que sempre està malament fugir no és legítima». Ell mateix va declarar: «En fugir hi ha coses a guanyar i coses a perdre. [. . . ] Però si no tries res no obtindràs res, i és com si estiguessis mort».[29]
Doblatge
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/Megumi_Ogata.jpg/220px-Megumi_Ogata.jpg)
El personatge de Shinji va ser interpretat per l'actriu de veu Megumi Ogata a la sèrie d'animació original,[30] a les pel·lícules Neon Genesis Evangelion: Mort i Renaixement i Neon Genesis Evangelion: la fi,[31][32] a la tetralogia cinematogràfica Rebuild of Evangelion i en videojocs de la sèrie, com Meitatii Evangelion i Shin seiki Evangelion - Kōtetsu no girlfriend 2nd.[33][34] Amb el paper de Shinji, enumerat per la mateixa Ogata entre els «més memorables» de la seva carrera,[35] la seiyū va aconseguir notorietat entre els aficionats a l'animació.[36] La interpretació li va suposar un esforç i ho va demostrar tant físicament com psicològicament.[37] En el divuitè episodi de la sèrie, per exemple, en Shinji crida i jadeja durant uns quants segons mentre l'Eva-03 està a mig fer per la seva Eva-01, motiu pel qual al final de la sessió de l'episodi Ogata va sentir «dolor en cada part del cos».[38] Ella mateixa va declarar: «Cada cop que arribava un nou guió, cada cop que fullejava una pàgina nova, em desgarrava un nou dolor»[39] Doblant la pel·lícula The End of Evangelion, a més, va haver d'intentar aconseguir «un ritme de sincronia amb el director» fins i tot superior al de la sèrie de televisió.[40]
Van sorgir més dificultats amb el doblatge d'Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance, la segona pel·lícula del Rebuild. L'últim dia de gravació, l'Ogata es va veure obligada a cridar fort tot el temps, i al final de la sessió es va desplomar al pis de l'estudi esgotada. Mentre ella estava asseguda a terra, Hideaki Anno es va asseure a terra al seu costat; Anno la va elogiar pel seu treball i li va donar la mà, agraint-li tant per «mantenir els sentiments del personatge sense canvis» com per haver afegit «tretze anys de la teva experiència a aquest nou Shinji».[41] A la següent pel·lícula, Evangelion: 3.0 You Can (Not) Redo, en la qual Shinji és tractat amb fredor per la resta del repartiment, Ogata va declarar que se sentia com ell i va experimentar dolor emocional. L'actriu de veu va veure per primera vegada l'escena en què Kaworu revela a Shinji les condicions del planeta Terra a casa seva, quan encara no estava animada. El rodatge va tenir lloc el març de 2012 i va associar el paisatge destruït de la pel·lícula amb imatges del terratrèmol i el tsunami de Tōhoku de 2011 i va imaginar que la catàstrofe era culpa seva. Durant el prescore, els dibuixos de l'escena de la mort de Kaworu encara no estaven definits, i durant els retocs de gravació el personal va animar els keyframes. Ogata es va sorprendre quan va representar l'escena i va declarar que la seva actuació podria reflectir el seu estat emocional, resultant «una mica traumàtic».[42]
Al capítol final de la saga, Evangelion: 3.0 + 1.0 Thrice Upon a Time, la seva versió adulta és interpretada per Ryūnosuke Kamiki.[43] Per a l'episodi final, Ogata va tornar al paper de la seva versió jove, implicant-se més profundament en el desenvolupament de la trama de la pel·lícula. De fet, Anno va sentir que ja no era capaç de posar-se a la pell d'en Shinji com ho havia fet abans, en lloc de sentir-se més a prop del seu pare Gendō; per això necessitava Ogata per poder avançar en el desenvolupament del personatge, preguntant a l'actriu de veu quina conclusió preferia pel camí de la protagonista.[44] El director també va pensar que les úniques persones que podien entendre els sentiments del jove eren la mateixa Ogata i un altre membre del personal, Ikki Todoroki.[45][46]
En català va ser doblat per Albert Trifol[3] qui també va doblar el personatge a les pel·lícules.[47][48][49][50][51]
Biografia
Shinji Ikari va néixer el 6 de juny de 2001[52] com a fill únic de Gendō Rokubungi i Yui Ikari, estudiant de la Universitat de Kyoto i investigadora. L'any 2004 va ser portat per la seva mare al centre de recerca Gehirn, el dia d'un experiment per a la prova de l' Evangelion 01. A causa d'un accident, la dona desapareix davant els ulls del seu fill;[53] arran de l'esdeveniment Gendō deixa el petit sota la custòdia d'un conegut i els dos viuen separats durant més de deu anys.[54][55] Un cop compleix catorze anys, Shinji és reclamat pel seu pare a la ciutat de Neo Tokyo-3 a la base de l'agència especial Nerv, de la qual el pare és el comandant a càrrec.[56] El 22 de juny de 2015 arriba a la seu de l'organització. El mateix dia, un ésser monstruós anomenat àngel ataca la ciutat,[57] posant en problemes les forces armades de les Nacions Unides. Per fer front a l'amenaça, Shinji rep l'ordre de pilotar un mecha anomenat Evangelion, però a causa del seu fort ressentiment cap als seus pares, es nega a pujar a la unitat. Gendō fa cridar en el seu lloc Rei Ayanami, ferida en un accident;[58] en veure la noia amb dolor, Shinji accepta la seva tasca.[59][60] Així doncs, el jove rep el títol de Tercer Nen i se li confia la Unitat 01,[61] que conté l'ànima de la seva mare. Després de la batalla es trasllada a Neo Tokyo-3, però per discrepàncies entre ell i el seu pare es trasllada a viure a l'apartament del seu superior, la capitana Misato Katsuragi,[62] que es converteix en la seva tutora legal.[63]
Amb la inscripció definitiva al Nerv es comencen a notar canvis en ell.[64][65] Fa amistat amb els seus companys d'escola,[66] com Tōji Suzuhara i Kensuke Aida, i estableix relacions amb les seves dues companyes Rei Ayanami i Asuka Langley Sōryū.[67] Després de nous enfrontaments i la continuació dels esdeveniments, el jove coneix els Cinquè Nen, Kaworu Nagisa. Tot i el poc temps que passen junts, els dos joves estableixen una relació de respecte i afecte mutus. Kaworu revela la seva identitat com el dissetè i últim àngel, Tabris, intenció de retrobar-se amb el primer àngel Adam, aparentment consagrat a la seu de Nerv. Shinji és sacsejat per la revelació i rep l'ordre d'aniquilar els caps de Kaworu per perseguir-lo amb el seu propi Evangelion 01.[68] Després de descobrir que el segon àngel, Lilith, està en realitat guardat a la seu de Nerv, en Kaworu es deixa capturar per Eva-01, demanant al seu amic que el mati, cosa que en Shinji fa amb vacil·lació.[69][70] Ell, turmentat pel pensament d'haver matat a Nagisa,[71] comença a preguntar-se pel sentit de la vida i els motius que el van portar a embarcar-se a l'Eva i lluitar. Durant un procés anomenat Projecte de Complementació Humana, en el qual totes les ànimes dels éssers humans es fusionen en una única consciència col·lectiva, el nen pren consciència del seu propi potencial i de la importància dels seus pensaments.[72] En fer-ho va esclatar la bombolla que representava el seu món. Els personatges reapareixen en la seva individualitat i l'aplaudeixen, felicitant-lo; Shinji, somrient, els dona les gràcies a tots.[73]
A la pel·lícula The End of Evangelion, un cop a bord de la unitat 01, en Shinji veu l'Eva-02 d'Asuka trencat per nou models de producció en massa, construïts a instàncies d'una organització anomenada Seele. Trasbalsat, el jove crida de pànic i ràbia.[74] Els seus crits atreuen una arma coneguda com llança Longinus de la Lluna.[75] Després de l'esdeveniment, els nou Evangelions enemics envolten i capturen el 01 amb el Tercer Nen dins, començant el Projecte de Complementació Humana.[76] A diferència dels plans originals de Seele, el nen es troba en la posició de poder decidir el curs del judici. Shinji, després d'haver superat l'ansietat social i la por de ser ferit pel contacte humà, opta per viure en un món on també existeixen altres,[77] fent que els plans de l'organització fracassin. Després de la seva decisió, l'Eva-01 es dirigeix cap a l'espai. El jove finalment es desperta a un nou món amb Asuka al seu costat.[78]
Personalitat
« | (japonès) シンジは普通の男の子。どこにでもいる、普通の男の子。それが普通でないシチュエーションの中に投じられる時……どういう風に動くんだろう。心が、体が、どういう風に震えるんだろう。いつもの役作りの時のように探ろうとしかけて、やめました。そして決めました。物語の中を、泳ごうと。 | (català) Shinji és un noi normal, el tipus de noi que pots trobar a qualsevol lloc. Com ha pogut reaccionar en ser catapultat de sobte a una situació anòmala? Com li tremolarien el cor i l'ànima de por? Vaig intentar imaginar-me aquestes coses com ho faig per a tots els meus papers, però després vaig parar. I vaig decidir que simplement em submergiria en la història. | » |
— Megumi Ogata, dobladora japonesa de Shinji[79] |
Shinji és un noi introvertit,[80] retret,[81] amb pocs amics i incapaç de comunicar-se amb el seu pròxim.[82] Evita el contacte humà,[83][84] de manera que no pot fer mal als altres ni ser ferit per ells al seu torn.[19][67] En les seves relacions interpersonals adopta una actitud passiva, que el porta a patir sense determinació la voluntat dels altres[85] i a demanar perdó constantment.[86][87] Fins i tot la seva indumentària fa pensar que no tria la seva pròpia roba, sinó que es limita a portar sense queixar-se la roba que se li proporciona.[88] Segons l'escriptor Gerald Alva Miller, el jove albergava un desig íntim d'acceptació, tot i que no podria acceptar realment l'amor d'un altre ésser humà.[89] Sadamoto el va descriure com «el tipus clàssic a qui li agradaria que no li importès l'opinió dels altres, però que al final està molt interessat en què pensen els altres d'ell», el tipus de personatge que voldria tancar-se en el seu pròpia closca.[14] L'actriu de veu japonesa del personatge, Megumi Ogata, va parlar sobre el personatge dient: «Shinji és un noi molt estrany. No es comporta com un personatge normal de dibuixos animats, sinó que parla d'una manera tranquil·la i reservada, com si de sobte s'hagués catapultat a un món animat».[90] Hideaki Anno el va descriure com un «covard», un noi convençut que és una persona «completament inútil» i no desitjada.[91][92] A més, el seu caràcter el porta a evitar l'enfrontament amb els altres i a desobeir les ordres que li imposen els seus superiors.[62]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Yoshiyuki_Sadamoto_1.png/220px-Yoshiyuki_Sadamoto_1.png)
—Yoshiyuki Sadamoto, dissenyador de personatges de la sèrie animada[14]
Segons el crític Manabu Tsuribe Shinji no evoluciona, i a diferència del que s'associa habitualment al concepte d'heroi en el transcurs dels esdeveniments no creix, ni s'independitza ni madura.[93] Malgrat el seu paper protagonista i la important tasca que se li assigna, lluita de mala gana,[94] manifestant emocions negatives i sentiments allunyats dels propis d'un heroi, com la ira, la por i la vulnerabilitat.[95] Les pors del nen tenen les seves arrels en la situació familiar, més concretament en la relació amb la figura paterna. Gendō és la font d'un conflicte interior per al seu propi fill;[96] Shinji sent per ell un sentiment semblant a l'hostilitat i alhora amor i odi,[97][98] però, més enllà de la fricció i la distància emocional, el nen voldria ser acceptat i poder confiar en ell.[99][100] Per al petit Shinji, l'abandonament del pare va ser la font d'un trauma emocional, que va ajudar a alimentar la seva sensació de solitud. Aquest trauma el va portar a dubtar del valor de la seva pròpia existència, a desanimar-se i a buscar la seva pròpia raison d'être (存在理由, , sonzai riyū?, lit. raó de ser).[101] El psiquiatre Kōji Mizobe l'ha indicat com un nen dependent i incapaç de comunicar-se,[102] però també defensava que la característica fonamental de Shinji és la sociabilitat, perquè està acostumat a estar en sintonia amb els altres, a acceptar-los, imitar-los i quedar-se sol amb ells. En el novè episodi, per exemple, sincronitza perfectament els seus moviments amb els d'Asuka, i Mizobe va veure en aquest particular una prova de la seva capacitat per observar i incorporar les característiques dels altres dins d'ell mateix.[103]
En el primer episodi de la sèrie original es repeteix a si mateix les paraules «No he de fugir!», intentant convèncer-se per abordar l'Eva i enfrontar-se al seu pare.[104] La incitació esdevé una de les exclamacions més típiques del personatge, que per la seva personalitat es veu obligat a fer un esforç per reunir el coratge necessari per prendre decisions difícils.[105] Amb el temps comença a preguntar-se obsessivament quin és el motiu que l'empeny a pujar a l'Evangelion 01 malgrat el patiment i l'estrès que comporta el paper de pilot.[106] Durant el vintè episodi recorda haver fugit del lloc de proves on la seva mare va perdre la vida, un episodi que va donar lloc a la idea de no haver de fugir de coses desagradables, descrit pels fitxers oficials de la sèrie com un pensament compulsiu.[107] Els dos últims episodis de la sèrie d'animació se centren en el camí i la psicologia del nen, fent balanç de la seva experiència vital i de les seves dificultats relacionals.[108] Durant els episodis es pregunta quina és la seva por més gran i el motiu real que l'impulsa a pujar a bord de l'Eva, confessant que té por d'ell mateix i que té por del seu pare.[109] L'únic motiu pel qual condueix 01 és per aconseguir l'afecte[110] i l'aprovació d'altres persones.[111][112] Segons un joc de cartes de la sèrie, després de ser elogiat per primera vegada pel seu pare, s'adona del molt que el necessita.[113] També segons Megumi Hayashibara, actriu de veu de Rei Ayanami, Shinji no està animat per l'idealisme o l'heroisme com ell diu, sinó pel desig d'aprovació cap a Gendō.[114] Segons Tsurumaki, ajudant de direcció de la sèrie, és exactament el contrari del que sembla superficialment, i, segons les seves paraules: «[Shinji] no és ni covard ni indecís; és tossut i mai presta atenció a les altres persones».[115] Anno va descriure en Shinji com un noi «introvertit» i «virtuós» que tendeix a categoritzar les coses, el tipus de personatge que tendeix a amagar alguna cosa, «com una manera d'escapar d'aquest tancament».[12] A més, segons Sadamoto no és tan pessimista com es percep; amb l'excepció de The End of Evangelion, en què és retratat com «ombrívol i intropectiu», ha afirmat que mai va tenir la impressió d'un personatge fosc a la sèrie original.[116] Segons Ogata, la pel·lícula també representaria el final del creixement de Shinji, tancant naturalment el seu camí des de la infància fins al món adult.[90]
Versions alternatives
En una escena de l'últim episodi de la sèrie d'animació es presenta un univers alternatiu amb una història diferent a la dels episodis anteriors; en paral·lel la realitat Shinji viu amb els dos pares i és un estudiant normal de secundària.[117][118] La mateixa caracterització es pot trobar al videojoc Shin seiki Evangelion - Kōtetsu no girlfriend 2nd.[119] El personatge també apareix en les sèries derivades dedicades a la sèrie. Al manga Neon Genesis Evangelion The Shinji Ikari Raising Project es presenta com un amic d'infància d'Asuka i un parent llunyà de Rei,[120] mentre que a l'ONA Petit Eva - Evangelion @ School, paròdia de l'anime original, se'l representa com un nen tímid i espantat per la idea de créixer, però assolellat i popular entre els alumnes de la seva escola, la tercera acadèmia municipal "Nerv" de Neo Tokyo-3.[121][122] Al manga Evangelion - Detective Shinji Ikari els personatges de Ryōji Kaji i Kaworu Nagisa són retratats com dos investigadors privats als quals Shinji es veu obligat a recórrer, acabant investigant un cas de notícies.[123]
Es presenten més diferències a la tetralogia cinematogràfica Rebuild of Evangelion. A Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance, el noi es presenta com un individu més valent i obert que el seu homòleg original,[124] amb ganes de créixer i tenir més confiança en si mateix.[125] La relació entre Gendō i Shinji també sembla millor. Malgrat encara albergar ressentiment cap al seu pare per haver-lo abandonat quan era nen, el Tercer Fill comença a entrar en contacte amb el pare sota l'empenta i l'encoratjament de Misato i Rei Ayanami.[126] A la següent pel·lícula, Evangelion: 3.0 You Can (Not) Redo, el nen, que es desperta catorze anys després dels fets de la segona pel·lícula, descobreix que les seves accions han tingut conseqüències dràstiques al planeta, que ha sofert canvis tan violents que s'ha tornat gairebé inhabitable... Els seus coneguts semblen odiar-lo, negant-se a explicar els motius, i per evitar que el jove pugi a bord d'un Evangelion, se li posa un collar explosiu.[127] L'única persona amb qui pot fer amistat és en Kaworu Nagisa, que li ofereix l'oportunitat de començar de nou i corregir els errors del passat.[128] Shinji falla, però, i en Kaworu mor dient-li que un dia es tornaran a trobar.
A Evangelion: 3.0+1.0 Thrice Upon a Time, l'últim capítol de la saga, en Shinji, encara molest per la mort d'en Kaworu, vaga sense voler viure amb l'Asuka i la Rei. Amb els dos companys arriba a una ciutadella protegida habitada pels supervivents dels diferents Impactes i aïllada del món exterior, el Village-3. Aquí en Shinji coneix els seus antics companys de classe Tōji, Kensuke i Hikari Horaki, i amb l'empenta de l'Asuka i la Rei va recuperant a poc a poc les ganes de viure. Aleshores decideix marxar amb Asuka i els altres de Wille cap a l'Antàrtida, on Shinji a bord de l'Eva-01 s'enfronta al seu pare Gendō i al seu Eva-13. Incapaç de vènce'l amb la força bruta, el nen decideix parlar amb ell; al final del judici Gendō es disculpa amb Shinji i l'abraça. Llavors en Shinji es troba en un món renaixent, i en una platja coneix la Mari Illustrious Makinami, dient adéu a tots els Evangelions. Poc després es veu un Shinji visiblement crescut en una estació; La Mari ve a conèixe'l, i tots dos marxen junts a un nou món agafats de la mà.
Manga
En el manga de Yoshiyuki Sadamoto Shinji té un caràcter més tossut i fort; l'autor va intentar retratar-lo com un "noi dolent", un jove adolescent més rebel que l'insegur Shinji d'Hideaki Anno. Si a la sèrie clàssica el seu lema personal és "No he de fugir", per a la versió en còmic l'artista va decidir canviar el tema principal, que va dir que es va convertir en el de l'honestedat cap a un mateix.[26] El Shinji de Sadamoto just abans de conèixer la Misato reflexiona sobre la seva vida, demostrant immediatament ser diferent de la seva contrapart animada. En el quart episodi de l'anime, el Tercer Nen fuig de casa aclaparat per les responsabilitats personals, mentre que en la versió de Sadamoto fuig un cop s'adona que la Misato espia i documenta els seus moviments. La introducció de Langley també és diferent; al manga Shinji no s'enfronta a l'àngel Gaghiel amb Asuka, sinó que presencia passivament la batalla vista per un projector Nerv; Kaji per la seva banda al còmic esdevé el seu mentor amb el temps.[129]
Després de la batalla contra Bardiel, en què el seu company Suzuhara perd la vida, intenta donar un cop de puny al seu pare amb ràbia.[130] A diferència del divuitè episodi de la sèrie clàssica, en què l'Eva-03 és trencat pel sistema Dummy sense que Shinji conegui la identitat del seu pilot, al manga és conscient que el seu pilot és Suzuhara.[129] La seva relació amb Kaworu és turmentosa;[131][132] a diferència de la sèrie clàssica, Shinji sent odi cap a ell, acusant-lo de violar el seu espai personal, i en un capítol l'estrangula. Les diferències s'aguditzen cap als capítols finals, corresponents a la pel·lícula final The End of Evangelion de 1997; les motivacions i el camí interior del nen durant la Complementació Humana són diferents, oferint una visió més optimista que al llargmetratge original. Durant l'atac de les Forces d'Autodefensa Shinji no és salvat per Misato, sinó pel seu pare,[133] que en l'ocasió confessa haver sentit gelosia cap a ell des del naixement, perquè de sobte era el centre de l'atenció i l'afecte de la dona.[134] A més, després de renunciar a la Complementació Humana, el nen continua vivint en un món on les Maquetes de Producció en Massa estan petrificades i ningú sap l'origen dels naufragis; en un paisatge nevat Shinji coneix una noia idèntica a Asuka entre la multitud, donant-li la mà prop de les portes d'un tren.[135]
Sadamoto va decidir ocupar-se del còmic mirant els primers capítols de la sèrie d'animació i reflexionant sobre les bromes del noi, preguntant-se, segons el que ell mateix va declarar, "com es veia el món a través dels ulls de Shinji". Va ser això el que el va portar a canviar els detalls del personatge, canviant la caracterització. Durant la realització de l'obra, l'autor es va esforçar per conciliar la seva versió de Shinji amb els adolescents del segle XXI, pensant en la Guerra del Golf i preguntant-se com s'hauria comportat un jove de 14 anys davant la idea de anar a la guerra i pujar de sobte a un helicòpter.[136] En l'opinió d'Anno, segons Sadamoto, una persona retorçada amaga el seu costat boig darrere d'una façana fascinant, "com tots els joves d'avui", mentre que el plantejament del mangaka és el contrari, amb personatges de façana retorçada i un nucli estoic i seriós, "com els nens petits".[14] Va descriure el seu Shinji com el tipus de personatge que es nega a escoltar però que finalment "pren les decisions correctes". Va intentar crear un personatge extret de la part més estoica de la seva personalitat. Per perfilar la psicologia del nen es va inspirar en la seva experiència personal,[137] repensant la seva adolescència i intentant transposar la seva vida al paper.[14]
Psicologia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/Godzilla_Resurgence_World_Premiere_Red_Carpet-_Anno_Hideaki_%2828526527191%29.jpg/220px-Godzilla_Resurgence_World_Premiere_Red_Carpet-_Anno_Hideaki_%2828526527191%29.jpg)
- Any Hideaki[91]
En els primers episodis, tot just entrant a l'escola secundària Neo Tokyo-3, en Shinji lluita per fer amistat amb els seus nous companys i manté una actitud reservada, lacònica i freda. Segons la doctora Ritsuko Akagi, el nen pateix el dilema de l'eriçó, expressió pertanyent a la terminologia psicoanalítica i introduïda per una història del filòsof alemany Arthur Schopenhauer: el Tercer Nen, semblants a l'eriço de la història de Schopenhauer, temen que les persones properes a ell poden ser ferides i es retira del contacte humà.[138] La seva relació amb el major Misato Katsuragi segueix l'al·legoria schopenhaueriana, segons la qual en qualsevol relació humana cal mantenir una certa distància psicològica i emocional per no fer-se mal els uns als altres.[104] El concepte es torna a esmentar al quart episodi, en què els dos personatges aconsegueixen apropar-se sense fer-se mal els uns als altres superant el dilema.[139] A més, en la seva psicologia és possible identificar un marcat complex d'Èdip[140] cap al seu pare Gendō, que contrasta amb un interès emocional i sentimental cap a Rei Ayanami, clon genètic de la seva mare.[141] L'argument de Neon Genesis Evangelion pot doncs interpretar-se com una reinterpretació moderna de la llegenda d'Èdip, en la qual el jove se sent alhora estimat i odiat per les dues figures parentals. Shinji, segons Hideaki Anno, metafòricament "mata" el seu pare durant els esdeveniments, robant i allunyant la seva mare d'ell.
Els crítics han interpretat els àngels com a figures paternals que Shinji està cridat a aniquilar;[142] Eva-01, d'altra banda, estava pensada com un pal·liatiu per a la seva mare.[143][144] La seva mort sobtada i prematura va causar un trauma emocional al petit Shinji, el que el va impulsar a buscar un reemplaçament per a la figura materna perduda en les dones que l'envolten i en Evangelion 01.[145][146] Al començament de la sèrie, el noi depèn de la Unitat 01, però a mesura que avancen els esdeveniments i les batalles, pateix aquesta dependència. La seva inserció a l'humanoide també s'ha comparat amb un retorn freudià a l'úter, del qual el nen ha d'independitzar-se per arribar a ser adult.[147] En el vintè episodi de l'anime, Shinji està de fet atrapat i assimilat dins de l'Eva-01; durant un corrent de consciència reviu l'escena del seu naixement, trobant l'esperança de tornar a viure al món real i recuperar el seu propi cos.[148] Durant el judici Shinji té visions que recorden la fase oral, la primera etapa del desenvolupament psicosexual en la teoria psíquica freudiana, inclosa una escena en la qual encara és succionat del pit de la mare.[149][150] Presenta característiques associades a la personalitat oral, trobades en alguns individus que no van ser prou alletats en la infància i dependents, amb necessitat d'atenció i atrapats en una recerca constant d'afecte i aprovació.[107][151] El Tercer Nen doncs amb la visió del pit de la mare resol metafòricament la seva pròpia fixació oral, esdevenint un individu més conscienciat d'ell mateix.[148]
L'Eva-01 és per a ell una font d'ambivalència; Shinji en termes psicològics opera una divisió del pit, un procés psíquic pel qual el nounat, incapaç de gestionar els seus propis sentiments ambivalents, divideix en dos la seva percepció del pit de la mare, veient un "bon pit" i un "mal pit" d'un objecte unitari.[152][153] La unitat 01 s'ha comparat amb un "mal pit" que atrapa el nen a dins i cancel·la la seva personalitat, mentre que l'ànima de Yui guardada a dins el salva, permetent-li continuar vivint al món real.[154] L'episodi final de la sèrie també reinterpreta la teoria psicoanalítica freudiana de la fase oral, segons la qual es creu que el nen en els seus primers anys de vida té dues mares, anomenades "bona mare" i "mala mare". En el Segon Any en el transcurs de l'episodi Shinji veu tant el costat bo com el costat fosc d'altres persones, com un nounat que s'adona en la fase oral que dues personalitats diferents poden coexistir dins d'un mateix individu.[29] L'episodi, la història del qual està totalment ambientada dins la consciència del nen,[75] acaba amb els títols "Al meu pare, gràcies" i "A la meva mare, adéu",[155] amb els quals Shinji s'allibera de la rivalitat amb els seus. pare i s'allibera del seu desig edípic.[156][157] En el final cinematogràfic també opta per viure al món real amb altres persones, tot i que encara té por de fer mal o ser ferit pel contacte humà, renunciant a la Complementació Humana i acceptant incondicionalment els altres.[158][159]
Referències i interpretacions del personatge
Shinji va ser retratat com un alter ego d'Hideaki Anno. Segons Ramsey Isler d'IGN, els seus sentiments són un reflex dels del director, que durant la producció de la sèrie s'hauria enfrontat a un període de depressió que va durar quatre anys. Seguint aquesta línia hexagètica, Isler va interpretar la caracterització del personatge i les seves batalles contra els àngels com una metàfora dels intents d'Anno de «derrotar els seus propis dimonis interns».[160] L'assistent de direcció Kazuya Tsurumaki també va fer una interpretació similar del personatge i d' Evangelion, treballant a la sèrie amb la idea que les emocions de Shinji són un reflex dels sentiments d'Anno: «És per això que a les sessions de planificació sempre deia alguna cosa sobre el guió com: "No és massa heroic per a Shinji dir això? Hideaki Anno no és tan heroic"».[161] Tsurumaki també pensava que Shinji podia ser entès «només pels fans japonesos d'aquesta generació».[24] El personatge va ser interpretat per Fabio Bartoli com un «perfecte representant» de la generació otaku, «sent un jove amb dificultats relacionals i acostumat a passar molt de temps a casa». A més, per a Bartoli, l'última escena de la sèrie clàssica, en què la presó de vidre del nen es trenca i acaba la seva sessió psicoanalítica, podria ser una referència a shinjinrui (新人類, shinjinrui? lit. nova raça humana), és a dir, la generació japonesa nascuda als anys setanta, caracteritzada per pensaments i actituds completament alienes als anteriors i també coneguda com a crystal-zoku (クリスタル族, crystal-zoku? lit. tribu de cristall); segons l'investigador Evangelion podria ser vist com «un evangeli per als shinjinrui», i el procés d'alliberament personal del seu protagonista reflectiria el general que esperava Anno.[162] Una interpretació semblant la va donar l'escriptora Andrea Fontana, segons la qual Shinji seria comparable als otaku per la seva incapacitat comunicativa i relacional. La paràbola evolutiva de Shinji va ser, en conseqüència, interpretada per Fontana com «una exhortació» adreçada a la societat japonesa i als joves de l'època, una invitació «a trencar la gàbia de cristall en la qual es tancaven», mirant amb confiança al veí.[163]
Per al sociòleg japonès Tsutomu Hashimoto Shinji seria un hereu del clima de la societat japonesa dels anys setanta i vuitanta, compromès en la recerca de la llibertat de les limitacions socials i de les figures dels pares de família autoritaris; el sociòleg va citar com a símbol d'aquesta recerca de llibertat el músic Yutaka Ozaki, que va intentar fugir de les imposicions del sistema escolar i que finalment va tornar a la figura materna. Hashimoto va comparar l'opció final de Shinji, en què el jove rebutja la Complementació Humana desitjada pel pare autoritari Gendō, amb el concepte de liberalisme, que prescriu el respecte a qualsevol identitat individual.[164] Altres crítics han associat el personatge amb la joventut i el clima del Japó dels anys noranta, sacsejat per l'atac al metro de Tòquio per part de la secta japonesa Aum Shinrikyō, el terratrèmol de Kobe de 1995 i l'esclat de la bombolla especulativa japonesa.[165][166] Hiroki Azuma, filòsof i crític cultural japonès, parlant del «no haver de fugir» de Shinji va descriure Evangelion com una història d'ansietat sense causa, vinculant aquest sentiment amb les repercussions després de l'atac d'Aum Shinrikyō.[167] Azuma també va descriure en Shinji i altres personatges de la sèrie com "personatges estereotipats" a través dels quals Anno podria descriure els anys noranta.[168]
Els crítics han traçat els trets de caràcter de Shinji a condicions psiquiàtriques, com ara el trastorn depressiu, l'ansietat,[169][170] la fòbia social,[171] el trastorn de personalitat per evitació[172][173] i el trastorn límit de la personalitat.[174] Walter Veit de Psychology Today va vincular la seva actitud passiva al concepte de mala fe postulat pel filòsof existencialista francès Jean-Paul Sartre i al suïcidi filosòfic d'Albert Camus.[175] L'escriptor Paul M. Malone el va comparar amb el jurista i escriptor alemany Daniel Paul Schreber,[176] assenyalant "un nivell d'intertextualitat sorprenent" amb les seves Memòries d'un pacient nerviós, tot i que no considerava que Evangelion estigués directament basat en les Memòries.[177] Malone, seguint el crític i escriptor japonès Kotani Mari, va descriure Shinji com un personatge efeminat i andrògin.[178] Segons Kotani, Mari Shinji esdevindria efeminada al llarg de la història, convertint-se en una mena de "salvadora".[179] Altres crítics l'han descrit com una figura messiànica[180][181] i comparat amb Jesucrist, que en japonès és conegut amb l'epítet de shinjin (しんじん o 神人, , lit. Déu i home?)[182] També ha estat descrit com un heroi tràgic[183] i comparat amb Èdip.[157] Patrick Drazen, escriptor i estudiós de l'animació japonès, va comparar el dilema que s'enfrontava Shinji en el vint-i-quatre episodi contra l'àngel Tabris amb Hamlet, protagonista de la tragèdia homònima de Shakespeare.[184]
En el divuitè episodi Shinji es nega a lluitar contra la Unitat 03, ostatge per l'àngel Bardiel juntament amb el seu pilot, entrant en conflicte amb el seu pare Gendō; Yūichirō Oguro, comissari dels continguts de les edicions de vídeo domèstic de Neon Genesis Evangelion, va comparar el seu conflicte amb el dilema de la "Taula fe Carnèades" del filòsof grec del mateix nom, en què s'imaginen dos homes lluitant per una taula per tal de per sobreviure després d'un naufragi. Segons el dilema de Carnèades, ja esmentat en l'anterior treball d'Anno Punta al top! - GunBuster, pot ser èticament legítim matar un altre ésser humà en situacions extremes de vida o mort.[185] Fontana també va comparar l'«edipalisme» de la sèrie amb altres obres del gènere mecha, com les del director Yoshiyuki Tomino.[186] La idea d'un pilot tancat i introvertit, de fet, també va ser rastrejada en Amuro Ray, el protagonista de Mobile Suit Gundam del mateix Tomino.[187] Per a l'artista Takashi Murakami el drama interior que viu Shinji es podria veure com la culminació dels productes preferits dels otaku llançats després de la guerra, com Godzilla, la sèrie de la franquícia Ultra, Uchū senkan Yamato o el mateix Gundam, en què les figures dels herois es qüestionen cada cop més sobre les seves missions de defensa de la Terra.[188] Segons Toshio Okada, antic president de Gainax i conegut d'Hideaki Anno, Evangelion i Gundam serien completament diferents; per a Okada un dels temes principals de Gundam és «el desig del protagonista de ser reconegut per altres persones», ja que a l'anime mecha els personatges generalment intenten canviar el món, mentre que a Evangelion «ningú pot salvar el món», complicant el gènere i plantejant noves preguntes.[189]
Acollida
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Shinji_Ikari_cosplay_with_plugsuit.jpg/220px-Shinji_Ikari_cosplay_with_plugsuit.jpg)
Shinji al Japó va rebre una bona acollida. L'apreciació del personatge es va reflectir en les enquestes de popularitat, fins i tot anys després de la primera emissió de l'anime.[190][191][192][193][194] Després de la finalització de la sèrie, per exemple, Shinji va ocupar el segon lloc entre els personatges masculins més populars del moment al Gran Premi d'Anime de 1996, una gran enquesta anual realitzada per la revista japonesa Animage, només dos-cents vots per sota del personatge més popular, Duo Maxwell de Gundam Wing.[195] En el rànquing dels dos anys següents va aconseguir pujar al primer lloc. En el Gran Premi de 1997 va obtenir uns mil dos-cents vots, més del doble del segon personatge, Kaworu Nagisa.[196][197] Shinji també va aparèixer durant diversos anys a les enquestes mensuals de la revista, quedant entre els vint personatges més populars de les enquestes de 1996,[198] 1997[199][200][201][202][203] i 1998.[204] El 1998 Animage el va situar en el vint-i-un lloc entre els personatges més populars[205] i en el cinquanta-cinquè l'any següent.[206]
El 1998, va aparèixer en primer lloc en una enquesta de la revista periòdica Animedia dels millors personatges foscos de l'anime amb 12.167 vots, i la mateixa revista va elogiar la seva complexitat.[207] Durant diversos anys també va aparèixer en els rànquings anuals de popularitat de la revista, generalment entre els deu primers.[208][209][210][211]
El 2002 l'emissora de televisió TV Asahi el va classificar al 77è lloc entre els personatges més populars de la història de l'animació japonesa[212] i al 25è en un rànquing similar del 2007 limitat als herois masculins.[213] Un resultat similar es va registrar durant una enquesta del 2014 dirigida a estrangers residents al Japó; a la pregunta "Quin personatge aspires a ser?" els entrevistats van donar una gran varietat de respostes, entre les més populars, Shinji Ikari va aconseguir el setè lloc.[214] Fins i tot la revista especialitzada Newtype va subratllar la popularitat del personatge.[215][216][217][218][219] L'agost i setembre de 2009 va sortir en tercer i primer lloc entre els personatges més apreciats pels lectors de la revista.[220][221] L'octubre del mateix any va aconseguir posicionar-se en tercer lloc i seguir sent el personatge masculí més popular de Neon Genesis Evangelion.[222] El març de l'any següent, Newtype el va escollir el personatge masculí més popular dels anys noranta.[223] L'any 2012, Fuji TV va preguntar a uns catorze mil aficionats quin era el millor heroi d'animació de la història; en l'ocasió Shinji Ikari va obtenir el vintè lloc entre els personatges més votats.[224] El 2016 va ser tretzè en una enquesta duta a terme per Anime News Network sobre els millors pilots d'animació japonesa.[225] El 2020 NHK va preguntar a un gran nombre de fans d' Eva quin era el seu personatge preferit de la sèrie i Shinji va ocupar el quart lloc.[226]
Crítica
« | (anglès) [Shinji] is one of the most nuanced, popular, and relatable characters in anime history. Interestingly, he's also a punchable, sniveling little whiner. But you know what? We've all been there. We don't like Shinji because of what he represents in ourselves: that part of us that is prone to giving up and abandoning personal responsibilities because life is unfair and we think we should just be able to rely on other people to make everything better for us while ignoring the fact that those other people have their own problems. But at the same time as we dislike Shinji and what he reminds us of, we understand him entirely. | (català) [Shinji] és un dels personatges més matisats, populars i relacionats de la història de l'anime. Curiosament, també és un petit colpejable punxant i ploramiques. Però saps què? Tots hem passat per allà. No ens agrada Shinji pel que representa en nosaltres mateixos: aquella part de nosaltres que és propensa a renunciar i abandonar les responsabilitats personals perquè la vida és injusta i pensem que només hauríem de poder confiar en altres persones per fer-ho tot millor mentre ignorem el fet que aquestes altres persones tenen els seus propis problemes. Però alhora que no ens agrada Shinji i el que ens recorda, l'entenem completament. | » |
— Nick Verboon, Unreality Magazine[227] |
El personatge de Shinji Ikari ha despertat opinions contradictòries i ha dividit les crítiques en dos.[228] Els detractors li han criticat la inseguretat, la debilitat[229][230] i la manca de temperament i determinació.[231][232] Raphael See de THEM Anime Reviews, per exemple, parlant de la caracterització dels personatges d' Evangelion, trobada per ell "una mica tòpic, o més simplement irritant", va criticar l'actitud pessimista de Shinji, "sempre a les escombraries" i inclinat a " sentir pena d'ell mateix".[233] Els llocs Screen Rant[234][235] i Comic Book Resources[236] l'han situat entre els millors personatges de la sèrie. Segons el lloc web de Japanator, és un pilot mediocre i sense nervi.[237] Altres crítics n'han elogiat la caracterització i el realisme;[238][239] entre aquests, Joshua Sorensen de FilmDaze[240] i Susan J. Napier, escriptora i estudiosa de l'animació, segons els quals Shinji es podria definir "el personatge masculí amb la psicologia més complexa que s'hagi creat mai".[241] Chris Mackenzie, editor del lloc web d'IGN, que el va situar en el lloc 25 entre els millors personatges d'anime,[242] i WatchMojo, que el va nomenar primer entre els millors herois reticents de l'animació japonesa, van mostrar la mateixa línia de pensament.[243]
Els crítics l'han anomenat un dels personatges masculins més reconeixibles de la història de l'animació japonesa.[244][245] Ryudo Nakakura, un estudiós de l'animació japonès, va elogiar la seva psicologia, dient: «Shinji està lluny de ser un heroi, però és precisament en virtut de la seva imperfecció que els espectadors poden empatitzar amb els seus turments emocionals i entrar realment a la història».[246] Jen Contino de la revista Anime Invasion va elogiar la seva caracterització i el va situar en el novè lloc entre els millors personatges d'animació de tots els temps.[247] L'any 2013, Lynzee Lam d'Anime News Network el va situar en el primer lloc entre els set herois més «ploramiques» de la història de l'animació japonesa, però apreciant les seves motivacions i el seu realisme psicològic.[248] Es fa ressò del seu col·lega Martin Theron, que va elogiar la versemblança i la major determinació mostrada a la pel·lícula Evangelion: 1.0 You Are (Not) Alone.[249][250] Ramsey Isler d'IGN el va nomenar el millor personatge de la història de l'animació japonesa, elogiant l'originalitat de la seva caracterització i defensant-lo de les crítiques. Segons el crític, el personatge despertaria l'antipatia dels espectadors perquè se'l considerava injustament «un covard, atemorit, queixòs, rastrer i desesperat», crítiques a les quals va respondre preguntant: «Quin jove de catorze anys no ho hauria estat, després de tot el que va haver d'enfrontar-se a ell?» Isler va concloure el seu comentari dient: «Shinji és un personatge que desafia el públic, que no ofereix al públic un poder de fantasia superficial com s'esperaria de molts altres animes a part d'Evangelion. Sí, és patètic, però és precisament això el que el fa meravellós».[160]
El seu paper i la seva psicologia en Rebuild of Evangelion han despertat opinions més positives;[251][252] els crítics van apreciar la seva personalitat més oberta i decidida.[253] MyReviewer, en particular, va elogiar les diferències introduïdes a la pel·lícula Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance, dient: «Per a l'alleujament de molts Shinji no és tan plorós [com a la sèrie], i demostra tenir coratge en més d'una oportunitat durant el llargmetratge».[126] Diversos crítics han expressat paraules d'elogi per la seva paràbola evolutiva presentada en l'últim capítol de la saga, Evangelion: 3.0 + 1.0 Thrice Upon a Time,[254] elogiant el seu procés d'evolució i maduració.[255][256] Per Henrique Padula d'IGN en el transcurs del llargmetratge Shinji mostraria «per què és un dels millors i més realistes herois de l'anime».[257] Daniel Kurland, de Comic Book Resources, va escriure que: «Shinji mereix ser feliç, i això fa que Thrice Upon a Time sigui una conclusió més poderosa [que The End of Evangelion]».[258]
Influència cultural i marxandatge
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Shinji_Ikari_taxi_in_Sapporo_20130224.jpg/220px-Shinji_Ikari_taxi_in_Sapporo_20130224.jpg)
Al llarg dels anys, s'han produït diversos articles de marxandatge inspirats en el personatge de Shinji, com samarretes,[259] roba interior,[260] figures d'acció,[261] models de col·lecció,[262] joies,[263] ulleres,[264] reproduccions de la seva roba,[265] perfums,[266]begudes,[267] reproductors Sony[268] i línies de roba.[269] Shinji també va ser utilitzat en campanyes publicitàries per l'Associació Japonesa de Carreres[270] i per patrocinar una empresa culinària especialitzada en sopa de miso anomenada "Shinji Lake shijimi", demostrant-se popular.[271][272] El personatge també ha aparegut en videojocs de la sèrie original i en productes separats de la franquícia Evangelion, com Monster Strike,[273] Super Robot Wars,[274] Tales of Zestiria,[275] Puzzle & Dragons[276] i a un episodi de l'anime Shinkansen henkei robo Shinkalion, en el qual pilota un tren transformable anomenat 500 Type Eva.[277]
Segons Comic Book Resources amb Shinji Ikari, Neon Genesis Evangelion hauria tingut una certa influència en l'animació japonesa, mostrant un protagonista més realista, insegur i fràgil que sèries similars del passat.[229][278] Ryo Ōyama, un dels membres del personal de Guilty Crown, va comparar el protagonista de la sèrie d'animació, Shū Ōma, amb Shinji. Ell mateix va declarar: «Tots dos estan tancats al seu propi món, i no en surten». Segons ell Shū seria una reelaboració o una versió més moderna del personatge, però Shinji es diferenciaria per una actitud més passiva i pessimista.[279] Comentaris similars van fer l'actor Asa Butterfield, que el va comparar amb el protagonista de la pel·lícula El joc d'Ender que va interpretar Ender. Segons Butterfield, tots dos personatges «es retiren del món [exterior]», s'enfronten a noves experiències i lluiten contra enemics desconeguts.[280] La mateixa actriu de veu japonesa de Shinji, Megumi Ogata, el va comparar amb Makoto Naegi de Danganronpa, que ella interpretava, perquè tots dos són nois comuns que es troben «en situacions terribles».[281]
Els crítics també han comparat altres personatges de ficció que segueixen Shinji, com Lain Iwakura, la protagonista femenina de la sèrie Serial Experiments Lain,[282] Kōji Aiba de Mugen no Ryvius,[283] Simon de Tengen Toppa Gurren-Lagann,[284] el protagonista de la pel·lícula Boku no kanojo wa cyborg,[285] Daisuke Dōjima de Revisions,[286] Cloud Strife de Final Fantasy VII[287] i Hiro de Darling in the Franxx.[288] En el quart episodi de la dorama Nigeru wa haji da ga yaku ni tatsu apareix un personatge anomenat Shinji, exnòvio del protagonista Mikuri, el nom del qual està inspirat en el del protagonista d'Evangelion.[289] El grup britànic Fightstar el va honrar anomenant-li una cançó del seu àlbum One Day Son, This Will All Be Yours.[290] El raper dels Estats Units Open Mike Eagle va anomenar la seva cançó Headass (Idiot Shinji).[291] Jordan Vogt-Roberts, director de la pel·lícula Kong: Skull Island, ha inclòs un personatge anomenat Gunpei Ikari a la pel·lícula en el seu honor.[292] El personatge també és esmentat implícitament per Steven, el protagonista de la sèrie d'animació americana Steven Universe, en una paròdia de l'escena final de la sèrie.[293]
Referències
- ↑ «声優・緒方恵美 - 蔵馬から碇シンジまで、そして今を語る» (en japonès), 30-05-2012. Arxivat de l'original el 28 agost 2017. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ «【インタビュー】声優・緒方恵美 - 蔵馬から碇シンジまで、そして今を語る» (en japonès), 30-05-2012. Arxivat de l'original el 27 agost 2017. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ 3,0 3,1 «Neon Genesis Evangelion». eldoblatge.com. [Consulta: 8 març 2022].
- ↑ «Evangelion - Characters» (en japonès). Gainax. Arxivat de l'original el 18 setembre 2015. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ 5,0 5,1 Entrevista a Yoshiyuki Sadamoto a Der Mond: Newtype Illustrated Collection - Limited Edition (en japonès). Kadokawa Shoten, 1999. ISBN 4-04-853048-8.
- ↑ (Kentaro 1997, p. 134-135)
- ↑ Filmbook vol. 3, p. 56-57.
- ↑ «樋口 真嗣 interview». A: ヱヴァンゲリヲン新劇場版:序 全記録全集 (en japonès). Khara, 2008. ISBN 978-4-903713-17-5.
- ↑ «Gainax Co-Founder's Sinking of Japan Comes to UK DVD» (en anglès). Anime News Network, 15-01-2008. Arxivat de l'original el 15 juny 2020. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ «A new beginning» (en anglès). Newtype USA, 6.
- ↑ Hideaki Anno. «Essay» (en japonès). Gainax, 02-11-2000. Arxivat de l'original el 20 febrer 2007. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ 12,0 12,1 Renewal extres bonus
- ↑ Sony Magazines vol. 13, p. 25-26.
- ↑ 14,0 14,1 14,2 14,3 14,4 14,5 14,6 Yoshiyuki Sadamoto. «My Thoughts at the Moment». A: Neon Genesis Evangelion 3-in-1 Edition (en anglès). 1. Viz Media, 2012, p. 346-348. ISBN 978-1-4215-5079-4.
- ↑ Andrew C. McKevitt «"You Are Not Alone!": Anime and the Globalizing of America». Diplomatic History, 34. JSTOR: 24916463.
- ↑ Kei Watanabe, Daichi Nakagawa, Tsunehiro Uno (en japonès) Evangelion Special: From Phenomenon to Legacy. Mainichi Shinbun, 08-05-2006.
- ↑ «Otakon - Kazuya Tsurumaki» (en anglès). Arxivat de l'original el 19 gener 2018. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ Japan Edge: The Insider's Guide to Japanese Pop Subculture (en anglès). Viz Media, 1999. ISBN 156931-345-8. «[Anno] es comunica amb un aspecte diferent de la seva personalitat a través de cada personatge, començant pel seu "fill" covard i desolat, Shinji.»
- ↑ 19,0 19,1 Amos Wong «Interview with Hideaki Anno, director of «Neon Genesis Evangelion»» (en anglès). Aerial Magazine. Arxivat de l'[ original] el 13 juny 2007 [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ «Virtual Panel! Meet Hideaki Anno» (en anglès). Animerica. Viz Media, 4.
- ↑ Owen Thomas. «Amusing Himself to Death: Kazuya Tsurumaki speaks about the logic and illogic that went into creating FLCL» (en anglès). Arxivat de l'original el 19 juny 2020. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ (Sanenari 1997, p. 44)
- ↑ Sony Magazines vol. 3, pp. 27-28.
- ↑ 24,0 24,1 Carl Gustav Horn. «FLCL is the formula» (en anglès). Arxivat de l'original el 9 abril 2022. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ «第36回 エヴァ雑記「第参話 鳴らない、電話」» (en japonès). Arxivat de l'original el 10 octubre 2018. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ 26,0 26,1 (Kentaro 1997, p. 136-138)
- ↑ Yasuhiro Takeda. The Notenki Memoirs - Studio Gainax and the Man Who Created Evangelion (en anglès). ADV Manga, 2002, p. 164-165. ISBN 1-4139-0234-0.
- ↑ «Interviewing translator Michael House» (en anglès). Arxivat de l'original el 24 agost 2020. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ 29,0 29,1 «Hideaki Anno (庵野秀明, Hideaki Anno?) - Part I». A: 残酷な天使のように (en japonès). Sun Magazine Mook, juny 1997. ISBN 4-906011-25-X.
- ↑ Antonio Genna. «Neon Genesis Evangelion» (en italià). Il mondo dei doppiatori. Arxivat de l'original el 3 juliol 2021.
- ↑ Antonio Genna. «"Neon Genesis Evangelion: Death and Rebirth"» (en italià). Il mondo dei doppiatori. Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ Antonio Genna. «"Neon Genesis Evangelion: The End Of Evangelion"» (en italià). Il mondo dei doppiatori. Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ «鋼鉄のガールフレンド 2nd - Report» (en japonès). Arxivat de l'original el 9 octubre 2007. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ «惣流・アスカ・ラングレー役の声優 宮村優子さんへのアフレコインタビュー!» (en japonès). Arxivat de l'original el 22 abril 2016. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ «Rocking the Boat» (en anglès), 27-04-2001. Arxivat de l'original el 23 juny 2008. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ «Anime Revolution Announces Japanese Voice Actor Megumi Ogata» (en anglès). Anime News Network, 28-07-2014. Arxivat de l'original el 8 octubre 2019. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ Carlos Cadorniga. «Evangelion Voice Actress Ogata Recounts Mental and Physical Stress of Role» (en anglès). Anime News Network, 04-12-2015. Arxivat de l'original el 8 octubre 2019. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ Megumi Ogata. «With all my respect to the two Shinjis..». A: Neon Genesis Evangelion 3-in-1 Edition (en anglès). 1. Viz Media, 2012. ISBN 978-1-4215-5079-4.
- ↑ «出演者コメント» (en japonès). Death & Rebirth Program Book.
- ↑ «EVA新生!!». A: Animedia (en japonès). Gakken, octubre 1997.
- ↑ «【第1特集】ヱヴァンゲリヲン新劇場版:破» (en japonès). CONTINUE. Ōta Shuppan.
- ↑ ヱヴァンゲリヲン新劇場版:Q 記録集 (en japonès), 17 novembre 2012, p. 42-46.
- ↑ «『シン・エヴァンゲリオン劇場版:||』ネタバレありで徹底考察【鑑賞済】» (en japonès), 11-03-2021. Arxivat de l'original el 9 març 2021. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ «Japan Expo 2019 - Choses vues #9 : Evangelion marque de son empreinte les vingt ans de Japan Expo !» (en francès). ActuaBD, 06-06-2019. Arxivat de l'original el 16 abril 2021. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ «Megumi Ogata as Shinji Ikari». A: Opuscolo ufficiale di Evangelion 3.0+1.0 (en japonès), 2021, p. 17–21.
- ↑ «「庵野さん、卒業おめでとう」緒方恵美が振り返る、庵野秀明と碇シンジとの25年» (en japonès). Movie Walker, 23-03-2021. Arxivat de l'original el 19 octubre 2021.
- ↑ «Neon Genesis Evangelion: Mort i Renaixement». eldoblatge.com. [Consulta: 8 abril 2022].
- ↑ «Neon Genesis Evangelion: La Fi». eldoblatge.com. [Consulta: 8 abril 2022].
- ↑ «Evangelion 1.11: You Are (not) Alone». eldoblatge.com. [Consulta: 8 abril 2022].
- ↑ «Evangelion 2.22: You Can (not) Advance». eldoblatge.com. [Consulta: 8 abril 2022].
- ↑ «Evangelion 3.33: You Can (not) Redo». eldoblatge.com. [Consulta: 8 abril 2022].
- ↑ Sony Magazines vol. 1, p. 15.
- ↑ Gainax. Death & Rebirth Program Book (en japonès), 1997, p. 40.
- ↑ «Characters» (en anglès). Gainax. Arxivat de l'original el 27 novembre 1999.
- ↑ Cavallaro, 2009, p. 64.
- ↑ (Sony Magazines vol. 1, p. 5-6)
- ↑ «死に至る病». A: Death & Rebirth Program Book (Special Edition) (en japonès).
- ↑ Filmbook vol.1, p. 36.
- ↑ Sony Magazines vol. 3, p.16.
- ↑ Gainax. Neon Genesis Evangelion Newtype 100% Collection (en japonès). Kadokawa Shoten, 1997, p. 77. ISBN 4-04-852700-2.
- ↑ Glénat (2009), p. 8.
- ↑ 62,0 62,1 (Gainax & 1997 用語集)
- ↑ Filmbook vol.1, p. 69.
- ↑ Filmbook vol. 4, p. 4.
- ↑ 新世紀エヴァンゲリオンRPG 決戦!第3新東京市 (en japonès). Fujimi Shobo, 1996, p. 13. ISBN 4-8291-4314-2.
- ↑ Filmbook vol. 5, p. 4.
- ↑ 67,0 67,1 Glénat (2009), p. 9.
- ↑ Filmbook vol. 9, p. 63-64.
- ↑ Glénat (2010), p. 78-79.
- ↑ Filmbook vol. 9, p. 70-72.
- ↑ Filmbook vol. 9, p. 74.
- ↑ Glénat (2010), p. 82-85.
- ↑ Filmbook vol. 9, p. 95.
- ↑ «連続TVアニメーション作品 全26本 1995年10月3日〜1996年3月27日 TV東京系にて放» (en japonès). Gainax. Arxivat de l'original el 18 gener 2005. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ 75,0 75,1 (Gainax Note)
- ↑ Glénat (2010), p. 90.
- ↑ «碇シンジに花束を» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, setembre 1997, pàg. 16–17.
- ↑ Glénat (2010), p. 96.
- ↑ Gainax, 緒方恵美
- ↑ Glénat (2009), p. 48.
- ↑ Yoshiyuki Sadamoto, Khara/Gainax. «Cast». A: Evangelion Collection. 1. Panini Comics, 2008. ISBN 978-88-6346-201-2.
- ↑ «登場人物». A: Gainax. Death & Rebirth Program Book (en japonès), 1997.
- ↑ «公開直前『エヴァンゲリオン』&『もののけ姫』» (en japonès). Nikkei Entertainment, agost 1997. Arxivat de l'[ original] el 10 febrer 2001.
- ↑ «シンジ». A: Neon Genesis Evangelion Photo File: ADAM - Soldier at the 2015AD (en japonès). Kadokawa Shoten, 1996, p. 6. ISBN 4-04-852681-2.
- ↑ Poggio (2008), p. 7.
- ↑ Filmbook vol. 5, p. 50.
- ↑ Sony Magazines vol. 19, p. 21-22.
- ↑ Filmbook vol. 8, p. 62.
- ↑ Gerald Alva Miller Jr.. Exploring the Limits of the Human Through Science Fiction (en anglès). Palgrave Macmillan, 2012, p. 87. ISBN 1-137-26285-0.
- ↑ 90,0 90,1 «Ikari Shinji» (en anglès). Gainax. Arxivat de l'original el 22 juliol 2001.
- ↑ 91,0 91,1 Hideaki Anno. «何を作ろうとしているのか?». A: Neon Genesis Evangelion (en japonès). 1. Kadokawa Shoten, 1995, p. 172-173. ISBN 4-04-713115-6.
- ↑ Carl Gustav Horn. «Anno Mirabilis» (en anglès). Arxivat de l'original el 22 gener 2001. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ Manabu Tsuribe. «La prigione della coscienza: un saggio su Evangelion», febbraio 1999. Arxivat de l'original el 2 gener 2021. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ Haslem, 2007, p. 113.
- ↑ Napier, 2005, p. 424-425.
- ↑ Fujie, 2004, p. 22.
- ↑ Filmbook vol. 9, p. 4.
- ↑ Glénat (2009), p. 23.
- ↑ Kadokawa (2011), p. 17.
- ↑ «Neon Genesis Evangelion» (en anglès). Viz Media. Arxivat de l'original el 1 maig 1999. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ Sony Magazines vol. 2, p. 25
- ↑ «『エヴァ』がTV放送から26年経っても、若者に「絶大な人気」を誇る理由» (en japonmès), 29-01-2021. Arxivat de l'original el 2 maig 2021.
- ↑ «『エヴァ』がTV放送から26年経っても、若者に「絶大な人気」を誇る理由» (en japonès), 29-01-2021. Arxivat de l'original el 2 maig 2021.
- ↑ 104,0 104,1 Platinum booklet Episode Commentaries, vol. 1.
- ↑ Cannarsi vol. 1, p. 23.
- ↑ Satomi Ishikawa. Seeking the Self: Individualism and Popular Culture in Japan (en anglès). Peter Lang, 2007, p. 73-74. ISBN 3-03910-874-3.
- ↑ 107,0 107,1 Platinum booklet Episode Commentaries, vol. 5.
- ↑ Guido Tavassi. Storia dell'animazione giapponese. Autori, arte, industria, successo dal 1917 a oggi. Tunué, 2012, p. 248. ISBN 88-97165-51-6.
- ↑ Napier, 2002, p. 426.
- ↑ Glénat (2010), p. 86.
- ↑ «Characters». Dynit. Arxivat de l'original el 8 octubre 2014.
- ↑ Evangelion: 1:01 - You Are (Not) Alone Booklet (en italià). Dynit, 2008.
- ↑ Carta H-2, Neon Genesis Evangelion: The Card Game, Bandai (1998) (japonès)
- ↑ Megumi Hayashibara. «The voices in your head that you pass without hearing». A: Neon Genesis Evangelion 3-in-1 (en anglès). 1. Viz Media, 2012, p. 516-517. ISBN 978-1-4215-5079-4.
- ↑ «鶴巻 和哉». A: Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance Complete Records Collection (ヱヴァンゲリヲン新劇場版:破 全記録全集, , Evangerion shin gekijō ban: yabu zen kiroku zenshū?) (en japonès). Ground Works, 2010, p. 323-351. ISBN 978-4-905033-00-4.
- ↑ «Yoshiyuki Sadamoto Young Ace interview» (en anglès). The Planets That Matter. Arxivat de l'original el 25 novembre 2009.
- ↑ Napier, 2002, p. 427.
- ↑ Sony Magazines vol. 24, p. 8
- ↑ «鋼鉄のガールフレンド 2nd» (en japonès). Gainax. Arxivat de l'original el 3 febrer 2014.
- ↑ «Neon Genesis Evangelion: The Shinji Ikari Raising Project vol. 1» (en anglès), 29-08-2009. Arxivat de l'original el 2 octubre 2011.
- ↑ «Characters» (en anglès). Newtype USA, 6.
- ↑ Sony Magazines vol. 32, p. 22
- ↑ «Dark Horse Adds Trigun Anthology, Evangelion Detective Manga» (en anglès). Anime News Network, 30-09-2012. Arxivat de l'original el 5 juny 2019.
- ↑ Miguel Douglas. «Evangelion: 2.0 You Can (Not) Advance [ヱヴァンゲリヲン新劇場版:破 - Anime Movie Review]» (en anglès), 22-02-2010. Arxivat de l'original el 28 agost 2017.
- ↑ Nicoletta Christina Browne. «Evangelion 2.0: You Can (Not) Advance» (en anglès). T.H.E.M Anime. Arxivat de l'original el 2 agost 2018.
- ↑ 126,0 126,1 Jitendar Canth. «Review for Evangelion: 2.22 You Can (Not) Advance» (en anglès), 11-06-2011. Arxivat de l'original el 2 agost 2018. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ Zac Bertschy. «Evangelion 3.33: You Can (Not) Redo Blu-Ray - Review» (en anglès). Anime News Network, 02-02-2016. Arxivat de l'original el 29 setembre 2019.
- ↑ Elliot Gay. «Review: Evangelion: 3.0 You Can (Not) Redo» (en anglès), 19-11-2012. Arxivat de l'original el 7 març 2016.
- ↑ 129,0 129,1 Anthony Gramuglia. «The Best Version of Evangelion’s Story Isn’t Animated» (en anglès), 29-04-2020. Arxivat de l'original el 6 maig 2020.
- ↑ Kadokawa (2011), p. 85.
- ↑ Kadokawa (2011), p.97.
- ↑ Sony Magazines vol. 40, p. 21
- ↑ Kadokawa (2011), p. 87.
- ↑ Kadokawa (2011), p. 45.
- ↑ Manga di Neon Genesis Evangelion: Final Stage.
- ↑ «Milano Manga Festival: Reportage dei Sadamoto Days». AnimeClick.it, 11-07-2013. Arxivat de l'original el 12 juliol 2014.
- ↑ «Animerica Interview - Yoshiyuki Sadamoto» (en anglès). Animerica. Viz Media, 6.
- ↑ Sony Magazines vol. 2, p. 23.
- ↑ Cannarsi vol. 2, p. 30.
- ↑ Andrea Fontana. «Neon Genesis Evangelion: l'apoteosi dell'anime». Arxivat de l'original el 29 febrer 2008.
- ↑ Justin Wu. «Neon Genesis Evangelion: The Legacy of Rei Ayanami» (en anglès). The Artifice, 11-07-2013. Arxivat de l'original el 17 agost 2013.
- ↑ (Napier 2005, p. 99)
- ↑ Mariana Ortega «My Father, He Killed Me; My Mother, She Ate Me: Self, Desire, Engendering, and the Mother in «Neon Genesis Evangelion»» (en anglès). Mechademia. University of Minnesota Press, 2:10. Arxivat de l'[ original] el 4 març 2016. ISSN: 2152-6648.
- ↑ «第47回 エヴァ雑記「第拾四話 ゼーレ、魂の座» (en japonès), 6 giugno 2006. Arxivat de l'original el 1 setembre 2016.
- ↑ Sony Magazines vol. 30, p. 8.
- ↑ Glénat (2010), p. 30.
- ↑ Mike Crandol. «Understanding Evangelion» (en anglès). Anime News Network, 11-06-2002. Arxivat de l'original el 13 desembre 2017.
- ↑ 148,0 148,1 «第53回 エヴァ雑記「第弐拾話 心のかたち 人のかたち」» (en japonès), 14-06-2006. Arxivat de l'original el 10 octubre 2018.
- ↑ Filmbook vol. 8, pp. 15-17.
- ↑ Sony Magazines vol. 8, p. 25.
- ↑ Poggio (2008), p. 74.
- ↑ Platinum booklet Episode Commentaries, vol. 4.
- ↑ Sony Magazines vol. 10, p. 21.
- ↑ «第49回 エヴァ雑記「第拾六話 死に至る病、そして」» (en japonmès), 8 giugno 2006. Arxivat de l'original el 10 octubre 2018.
- ↑ «第59回 エヴァ雑記「最終話 世界の中心でアイを叫んだけもの」» (en japonès), 22-06-2006. Arxivat de l'original el 2 abril 2016.
- ↑ Platinum booklet Episode Commentaries, vol. 7.
- ↑ 157,0 157,1 Poggio (2008), p. 93.
- ↑ Refrain of Evangelion booklet (en japonès). King Records, 2003.
- ↑ «Card H-11» (en japonès). Neon Genesis Evangelion: The Card Game. Bandai.
- ↑ 160,0 160,1 Ransey Isler. «Top 25 greatest anime characters» (en anglès). IGN, 04-02-2014. Arxivat de l'original el 18 maig 2016. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ (Gainax Kazuya Tsurumaki Interview, p. 14-17)
- ↑ Fabio Bartoli. «Neon Genesis Evangelion e la Kabbalah: dal Tempo di dolore al Tempo Benedetto» (pdf). Arxivat de l'original el 22 abril 2018.
- ↑ Andrea Fontana. La bomba e l'onda. Storia dell'animazione giapponese da Hiroshima a Fukushima. Bietti, 2013, p. 130. ISBN 88-8248-282-0.
- ↑ «シンジ君、嘆くより理想の社会を考えてみよう» (en japonès). Nikkei Business, 26-08-2010. Arxivat de l'original el 26 setembre 2015.
- ↑ «一场大火, 烧出的不仅是动漫之殇» (en xinès). Xinmin Weekly, 24-07-2019. Arxivat de l'original el 8 octubre 2019.
- ↑ «是时候说说平成废柴了» (en xinès). Jiemian, 02-04-2019. Arxivat de l'original el 8 octubre 2019.
- ↑ Hiroki Azuma. «Anime or Something Like it: Neon Genesis Evangelion» (en anglès). InterCommunication No. 18. Arxivat de l'original el 8 agost 2012.
- ↑ Woznicki, Krystian «Towards a cartography of Japanese anime: Hideaki Anno's "Evangelion"» (en anglès). Blimp Film Magazine. Arxivat de l'[ original] el 23 octubre 2013.
- ↑ Walter Veit. «Neon Genesis Evangelion and the Hedgehog's Dilemma» (en anglès). Psychology Today, 29-03-2020. Arxivat de l'original el 26 març 2021.
- ↑ «Mental Illness in Anime and Manga» (en anglès). The Artifice, 16-08-2019. Arxivat de l'original el 19 abril 2021.
- ↑ Kōji Mizobe «新世紀エヴァンゲリオンにみる思春期課題と精神障害» (PDF) (en japonès). 地域支援心理研究センター紀要. 追手門学院大学. Arxivat de l'[ original] el 17 agost 2018.
- ↑ Latonya Pennington. «5 amazing pop culture figures that have helped me battle mental illness» (en anglès). Revelist, 19-05-2016. Arxivat de l'original el 29 maig 2021.
- ↑ Memerto Adan. «What Are The Personality Disorders of EVA Pilots?» (en anglès). Hubpages, 2 dicembre 2018. Arxivat de l'original el 12 abril 2021.
- ↑ Hiroshi Daimon. «Psychopathology of the Borderline – a Medical Note on EVANGELION». A: Kaichiro Morikawa. The Evangelion Style (en japonès). Daisan Shokan, 1997, p. 122-126. ISBN 4-8074-9718-9.
- ↑ Walter Veit. «Neon Genesis Evangelion and the Meaning of Life» (en anglès), Psychology Today. Arxivat de l'original el 21 octubre 2021.
- ↑ Haslem, 2007, p. 5.
- ↑ Haslem, 2007, p. 120.
- ↑ Haslem, 2007, p. 123.
- ↑ Konani Mari. «Evangelion as the Immaculate Virgin». A: 聖母エヴァンゲリオン―A new millennialist perspective on the daughters of Eve (en anglès). Magazine House, 1997. ISBN 483870917X.
- ↑ Mick Broderick «Anime's Apocalypse: Neon Genesis Evangelion as Millenarian Mecha» (en anglès). Gender, History, and Culture in the Asian Context, 7. Arxivat de l'[ original] el 8 juliol 2017.
- ↑ Christophe Thouny «Waiting for the Messiah: The Becoming-Myth of «Evangelion» and «Densha otoko»» (en anglès). Mechademia. University of Minnesota Press, 4:66. Arxivat de l'[ original] el 30 setembre 2015.
- ↑ Fujie, 2004, p. 121.
- ↑ Cavallaro, 2009, p. 62.
- ↑ Drazen, Patrick. Anime Explosion!: The What? Why? and Wow! of Japanese Animation (en anglès). Stone Bridge Press, 2014, p. 300. ISBN 978-1-61172-013-6.
- ↑ «第51回 エヴァ雑記「第拾八話 命の選択を」» (en japonès). Arxivat de l'original el 6 agost 2020.
- ↑ Andrea Fontana; Davide Tarò. Anime. Storia dell'animazione giapponese 1984-2007. Il Foglio Letterario, 2007, p. 101. ISBN 978-88-7606-160-8.
- ↑ «'Evangelion' Is A Great Anime But Not Without Its Influences And Hardly The First Of Its Kind» (en anglès), 25 giugno 2019. Arxivat de l'original el 23 juliol 2020.
- ↑ (Murakami p. 128)
- ↑ (Murakami p. 179)
- ↑ «歴代人気作品BEST26» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2007.
- ↑ «歴代人気作品BEST30» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2011.
- ↑ «歴代人気作品BEST31» (en japonmès). Animedia. Gakken, juliol 2012.
- ↑ «歴代人気作品BEST32» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2013.
- ↑ «歴代人気作品BEST33» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2014.
- ↑ «第18回アニメグランプリ [1996年5月号]» (en japonès). Arxivat de l'original el 14 octubre 2013.
- ↑ «第19回アニメグランプリ [1997年6月号]» (en japonès). Arxivat de l'original el 14 octubre 2013.
- ↑ «第20回アニメグランプリ [1998年6月号]» (en japonès). Arxivat de l'original el 29 setembre 2014.
- ↑ «1996年08月号ベスト10» (en japonès). Arxivat de l'original el 25 octubre 2010.
- ↑ «BEST 10» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, març 1997, pàg. 232.
- ↑ «BEST 10» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, abril 1997.
- ↑ «BEST 10» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, agost 1997.
- ↑ «BEST 10» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, setembre 1997.
- ↑ «BEST 10» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, novembre 1997.
- ↑ «1998年07月号ベスト10» (en japonès). Arxivat de l'original el 25 octubre 2010.
- ↑ «あけましてベスト100!» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten, febrer 1998.
- ↑ «あけましてベスト100!» (en japonès). Animage. Tokuma Shoten.
- ↑ «暗さにクラクラ♡迫力の大人気!» (en japonès). Animedia. Gakken, febrer 1998.
- ↑ «歴代人気作品BEST25» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2006.
- ↑ «歴代人気作品BEST27» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2008.
- ↑ «歴代人気作品BEST28» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2009.
- ↑ «歴代人気作品BEST20» (en japonès). Animedia. Gakken, juliol 2010.
- ↑ «アニメキャラクターベスト100» (en japonès). TV Asahi. Arxivat de l'original el 2 octubre 2021.
- ↑ «SmaSTATION!!» (en japonès). TV Asahi, 2007. Arxivat de l'original el 15 desembre 2013.
- ↑ Megumi Ogata. «緒方恵美@25thAnniversary» (en japonès). Twitter. Arxivat de l'original el 4 abril 2016.
- ↑ «Ranking». Newtype (en japonès) (Tokyo: Kadokawa Shoten). Jul 2010.
- ↑ «Ranking». Newtype (en japonès) (Tokyo: Kadokawa Shoten). Aug 2010.
- ↑ «Ranking». Newtype (en japonès) (Tokyo: Kadokawa Shoten). Sep 2010.
- ↑ «Ranking». Newtype (en japonès) (Tokyo: Kadokawa Shoten). Oct 2010.
- ↑ «好きな男性キャラクター». Newtype (en japonès) (Tokyo: Kadokawa Shoten). Jan 2011.
- ↑ Newtype (en japonès). Kadokawa Shoten. Aug 2009. p. 172.
- ↑ Newtype (en japonès). Kadokawa Shoten. Sep 2009. p. 148.
- ↑ Newtype (en japonès). Kadokawa Shoten. Oct 2009. p. 136.
- ↑ «新世紀エヴァンゲリオン». Newtype (en japonès) (Kadokawa Shoten). Mar 2010: 24–25.
- ↑ Egan Loo. «One Piece's Luffy, DB's Goku Top Fuji TV's Anime/Tokusatsu Hero Poll» (en anglès). Anime News Network, 05-04-2012. Arxivat de l'original el 29 setembre 2019.
- ↑ Lynzee Loveridge. «7 Female Anime Directors Worth Checking Out» (en anglès). Anime News Network, 01-10-2016. Arxivat de l'original el 6 maig 2019.
- ↑ «Ranking» (en japonès). Arxivat de l'original el 4 agost 2020.
- ↑ Verboon, Nick. «90's Flashback: Neon Genesis Evangelion» (en anglès). Unreality Mag, 13-06-2013. Arxivat de l'original el 24 juliol 2020. [Consulta: 10 abril 2022].
- ↑ Kristy Anderson. «The Best Moments Of Shinji Ikari In 'Neon Genesis Evangelion'» (en anglès), 04-06-2020. Arxivat de l'original el 8 gener 2021.
- ↑ 229,0 229,1 Theo Kogod. «Neon Genesis Evangelion: 10 Undeniable Ways That It Changed Mecha Anime Forever» (en anglès). Comic Book Resources, 27-01-2020. Arxivat de l'original el 29 març 2020. [Consulta: 9 abril 2022].
- ↑ Daniel Kurland. «Neon Genesis Evangelion: 5 Ways It's A Timeless Anime (& 5 Ways It's Overrated)» (en anglès). Comic Book Resources, 28-06-2020. Arxivat de l'original el 30 juny 2020.
- ↑ Michael Blaker. «Sensate Saturday: Neon Genesis Evangelion» (en anglès), 17-10-2015. Arxivat de l'original el 18 agost 2018.
- ↑ Pete Harcoff. «Neon Genesis Evangelion» (en anglès). Arxivat de l'original el 23 febrer 2015.
- ↑ Raphael See. «Neon Genesis Evangelion» (en anglès). T.H.E.M. Anime Reviews. Arxivat de l'original el 20 octubre 2021.
- ↑ Chris Shaddock. «Neon Genesis Evangelion: Best & Worst Characters, Ranked» (en anglès), 19-01-2021. Arxivat de l'original el 1 febrer 2021.
- ↑ Ritwik Mitra. «Neon Genesis Evangelion: The Main Characters, Ranked From Worst To Best By Character Arc» (en anglès), 16-01-2021. Arxivat de l'original el 7 febrer 2021.
- ↑ Ajay Aravind. «Neon Genesis Evangelion: Every Main Character, Ranked By Likability» (en anglès), 02-12-2020. Arxivat de l'original el 21 gener 2021.
- ↑ «JapanaTen: 10 anime characters with no chance in reality» (en anglès), 02-06-2011. Arxivat de l'original el 8 març 2016.
- ↑ Mary Lee Sauder. «Why Shinji Can't Just 'Get in the Robot': Depression in Neon Genesis Evangelion» (en anglès). Manga Tokyo. Arxivat de l'original el 2 gener 2020.
- ↑ Joe Manduke. «The Endings of Evangelion: Exploring Shinji Ikari» (en anglès). The Artifice, 26-02-2016. Arxivat de l'original el 2 gener 2021.
- ↑ Joshua Sorensen. «In Defence of ‘Neon Genesis Evangelion’s Shinji Ikari» (en anglès), 16-06-2019. Arxivat de l'original el 8 gener 2021.
- ↑ Napier, 2005, p. xv.
- ↑ Chris Mackenzie. «Top 25 Anime Characters of All Time» (en anglès). IGN, 21-10-2009. Arxivat de l'original el 2 març 2020.
- ↑ «Top 10 Reluctant Anime Heroes» (en anglès). WatchMojo. Arxivat de l'original el 14 setembre 2017.
- ↑ Nick Verboon. «90's Flashback: Neon Genesis Evangelion» (en anglès), 13-06-2013. Arxivat de l'original el 7 desembre 2014.
- ↑ «1995 • Neon Genesis Evangelion». A: Chris truckmann. Anime Impact: The Movies and Shows that Changed the World of Japanese Animation (en anglès). Mango Media, 2018. ISBN 978-1-63353-733-0.
- ↑ «Long-awaited final Evangelion film shows strength of its 25-yr legacy» (en anglès), 01-01-2021. Arxivat de l'original el 8 gener 2021.
- ↑ Jen Contino «The top 30» (en anglès). Anime Invasion. Wizard Entertainment, 2, 2002, pàg. 87.
- ↑ Lynzee Lamb. «7 Biggest Crybaby Heroes» (en anglès). Anime News Network, 27 arbil 2013. Arxivat de l'original el 28 novembre 2019.
- ↑ Martin Theron. «Evangelion: 1.11 You Are [Not Alone]» (en anglès). Anime News Network, 04-03-2010. Arxivat de l'original el 28 novembre 2019.
- ↑ Martin Theron. «Anime in America: The Best (and Most Notable) of 2011» (en anglès). Anime News Network, 05-01-2012. Arxivat de l'original el 18 novembre 2012.
- ↑ Ryan Morrissey-Smith. «Evangelion: 1.11 You Are (Not) Alone (2007)» (en anglès). Digital Retribution, 05-11-2013. Arxivat de l'original el 17 abril 2016.
- ↑ Richard Lim Jr. «Evangelion: 1.0 You Are (Not) Alone» (en anglès). MX. Arxivat de l'original el 7 novembre 2021.
- ↑ Justin Sevakis. «Evangelion: 2.0 You Can [Not Advance]» (en anglès). Anime News Network, 24-11-2009. Arxivat de l'original el 17 juny 2018.
- ↑ Raul Velazquez. «Evangelion 3.0+1.0: Thrice Upon A Time Review» (en anglès). Game Rant, 13-08-2021. Arxivat de l'original el 1 setembre 2021.
- ↑ Andrea Vitagliano. «Evangelion: 3.0+1.0 Thrice Upon a Time, la recensione». Yomshw, 09-08-2021. Arxivat de l'original el 16 agost 2021.
- ↑ «Evangelion: 3.0+1.01 Thrice Upon a Time: cosa ci rimane dopo la visione del film?». Animeclick, 14-08-2021. Arxivat de l'original el 14 agost 2021.
- ↑ Henrique Padula. «Evangelion 3.0 + 1.0: Thrice Upon a Time - Review» (en portuguès). IGN, 14-08-2021. Arxivat de l'original el 18 agost 2021.
- ↑ Daniel Kurland. «NGE: 5 Ways End Of Evangelion Was A Perfect Finale (& Why Thrice Upon A Time Is Better)» (en anglès). Comic Book Resources, 24-08-2021. Arxivat de l'original el 2 setembre 2021.
- ↑ Sony Magazines vol. 32, p. 27.
- ↑ «SuperGroupies' Evangelion Lingerie Collection Gets Shinji, Kaworu-Themed Sets» (en anglès), 15-07-2016. Arxivat de l'original el 8 octubre 2018.
- ↑ Glénat (2010), p. 103.
- ↑ Glénat (2009), p. 116.
- ↑ «Rebuild of Evangelion × U-Treasure Ring Watches Are Here!» (en anglès), 02-01-2018. Arxivat de l'original el 8 octubre 2018.
- ↑ «Evangelion's Gendo, Tiger & Bunny Inspire Prescription Eyeglasses» (en anglès), 08-10-2012. Arxivat de l'original el 8 octubre 2018.
- ↑ Glénat (2010), p. 123.
- ↑ «7 Strangest Pieces of Evangelion Merchandise» (en anglès), 24-12-2016. Arxivat de l'original el 2 gener 2021.
- ↑ «Evangelion Energy Drinks with 12 Character Labels Offered» (en anglès), 07-11-2011. Arxivat de l'original el 1 octubre 2019.
- ↑ «Shinji's Tape Player Gets A Tech Upgrade With New Sony Walkman F» (en anglès), 19-04-2014. Arxivat de l'original el 8 octubre 2018.
- ↑ «'Neon Genesis Evangelion' Getting Official Fashion Line» (en anglès), 26-02-2018. Arxivat de l'original el 27 març 2019.
- ↑ «Evangelion Horse Hybrid Unveiled in New Horse-Racing TV Ads» (en anglès), 09-10-2012. Arxivat de l'original el 23 octubre 2020.
- ↑ «Shinji Namesake Clam Soup Gets Evangelion Makeover» (en anglès), 11-05-2018. Arxivat de l'original el 23 desembre 2019.
- ↑ «『シンジ湖のシジミ汁』に衝撃走る。売れすぎで担当者もびっくり» (en japonès), 25-04-2018. Arxivat de l'original el 18 setembre 2020.
- ↑ «【モンスト】「エヴァンゲリオン」コラボ第3弾が開催!限定ガチャや「葛城ミサト」も新登場» (en japonès), 5 ottobre 2017. Arxivat de l'original el 12 juny 2018.
- ↑ «Import Review: Super Robot Wars V» (en anglès), 26-04-2018. Arxivat de l'original el 22 agost 2018.
- ↑ «"Evangelion" Costume Set for "Tales of Zestiria" Offered in America and Europe» (en anglès), 12-11-2015. Arxivat de l'original el 12 juny 2018.
- ↑ «Neon Genesis Evangelion Revisits Puzzle & Dragons» (en anglès), 17-11-2015. Arxivat de l'original el 12 juny 2018.
- ↑ «Misato Brings 'Service, Service' to Shinkalion's Giant Eva-Filled Episode» (en anglès), 03-08-2018. Arxivat de l'original el 17 gener 2020.
- ↑ Carter Burrowes. «25 Years Ago, Evangelion Changed the Game for Anime Action Heroes» (en anglès). Comic Book Resources, 05-10-2020. Arxivat de l'original el 24 març 2021.
- ↑ David Cabrera. «Interview: Koji Yamamoto, Ryo Ohyama, and George Wada on Guilty Crown» (en anglès). Anime News Network, 28-11-2011. Arxivat de l'original el 29 juny 2017.
- ↑ Bamboo Dong. «Ender's Game Actor Compares Character to Shinji Ikari» (en anglès). Anime News Network, 30-10-2013. Arxivat de l'original el 12 novembre 2020.
- ↑ «「絶望の学園」に普通の少年が推理で悩みながら立ち向かう ―緒方恵美さん『ダンガンロンパ』のアフレコゲンバ 前編» (en anglès). Anime Anime, 10-07-2013. Arxivat de l'original el 2 juliol 2019.
- ↑ Brian Camp. Anime Classics Zettai!: 100 Must-See Japanese Animation Masterpieces (en anglès). Stone Bridge Press, 2007, p. 338. ISBN 1-933330-22-8.
- ↑ Clements, Jonathan; McCarthy. The Anime Encyclopedia: A Guide to Japanese Animation Since 1917 (en anglès). Stone Bridge Press, 2006, p. 301. ISBN 1-933330-10-4.
- ↑ Jason Green. «Dig for Fire: The Roots of Gurren Lagann» (en anglès), 07-09-2008. Arxivat de l'original el 23 octubre 2020.
- ↑ Tong Ching Siu. 日本中毒 (en xinès). Enrich Publishing Limited, 2015, p. 120. ISBN 978-988186633-2.
- ↑ Nicholas Dupree. «Is Netflix's Revisions Worth Watching?» (en anglès). Arxivat de l'original el 7 novembre 2020.
- ↑ Dale Bashir. «Anime and Games That Wouldn’t Exist Without Neon Genesis Evangelion» (en anglès). IGN, 05-10-2020. Arxivat de l'original el 29 maig 2021.
- ↑ Lisa De La Cruz. «10 Anime To Watch If You Like Neon Genesis Evangelion» (en anglès). Comic Book Resources, 9 ottobre 2020. Arxivat de l'original el 24 març 2021.
- ↑ «新垣結衣「前男友」登熱搜! 網友聽音樂就認出「他」» (en xinès), 08-11-2016. Arxivat de l'original el 26 setembre 2018.
- ↑ «実はけっこうある!?「エヴァ」キャラへ向けた歌!» (en japonès), 17-06-2015. Arxivat de l'original el 2 agost 2017.
- ↑ Michael McCarrick. «The Best Anime References in Hip-Hop Music» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 gener 2021.
- ↑ «『キングコング』登場モンスターのモチーフは『エヴァ』の使徒・サキエルとカオナシ» (en japonès), 07-02-2017. Arxivat de l'original el 12 juny 2018.
- ↑ «Why Are Anime Fans Obsessed with Steven Universe?» (en anglès), 31-07-2015. Arxivat de l'original el 24 octubre 2019.
Bibliografia
- Takekuma Kentaro. Anno Hideaki Parano Evangerion (庵野秀明パラノ・エヴァンゲリオン, Anno Hideaki Parano Evangerion?) (en japonès). Ōta Shuppan, març 1997. ISBN 4-87233-316-0.
- Oizumi Sanenari. Anno Hideaki Schizo Evangerion (庵野秀明 スキゾ・エヴァンゲリオン, Anno Hideaki Schizo Evangerion?) (en japonès). Otashuppan, 17 març 1997. ISBN 4-87233-315-2.
- Gainax. The End of Evangelion Theatrical Pamphlet (en japonès), 1997.
- Gualtiero Cannarsi. Neon Genesis Evangelion Encyclopedia. Volums 0:1 - 0:6. Dynamic Italia, 1997-99.
- Neon Genesis Evangelion Filmbook. Panini Comics, Volums 1-9.
- Napier, Susan Jolliffe «When the Machines Stop: Fantasy, Reality, and Terminal Identity in «Neon Genesis Evangelion» and «Serial Experiments Lain»» (en anglès). Science Fiction Studies. SF-TH, 29, novembre 2002. ISSN: 0091-7729.
- Fujie, Kazuhisa; Foster, Martin. Neon Genesis Evangelion: The Unofficial Guide (en anglès). DH Publishing Inc., 2004. ISBN 978-0-9745961-4-3.
- (en anglès) Neon Genesis Evangelion Platinum Edition Booklet. ADV Films, Volums 1-7, 2004-2005.
- Napier, Susan Jolliffe. Anime. From Akira to Howl's Moving Castle (en anglès). Palgrave Macmillan, 2005. ISBN 1-4039-7052-1.
- Takashi Murakami. Little Boy: The Arts Of Japan's Exploding Subculture (en anglès). Yale University Press, 2005. ISBN 978-0-300-10285-7.
- Sony Magazines. Evangelion Chronicle (en japonès). Volums 1 - 40. De Agostini Japan, 2006-2010.
- Haslem, Wendy; Ndalianis, Angela; Mackie, Chris. Super/Heroes: From Hercules to Superman (en anglès). New Academia Publishing, 2007. ISBN 0-9777908-4-3.
- Cristian Giorgi, Gianluca Morando, Alessandra Poggio. Neon Genesis Evangelion Enciclopedia. Dynit, 2008.
- Cavallaro, Dani. The Art of Studio Gainax: Experimentation, Style and Innovation at the Leading Edge of Anime (en anglès). McFarland & Co, 2009. ISBN 0-7864-3376-0.
- Evangelion: The Essential Evangelion Chronicle: Side A (en francès). Glénat, 2009. ISBN 978-2-7234-7120-6.
- Evangelion: The Essential Evangelion Chronicle: Side B (en francès). Glénat, 2010. ISBN 978-2-7234-7121-3.
- Yoshiyuki Sadamoto. 新世紀エヴァンゲリオン 公式ガイドブック (en japonès). Kadokawa Shoten, 31 març 2011. ISBN 978-4-04-715671-5.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Shinji Ikari a MyAnimeList (anglès)
- Shinji Ikari a Behind the Voice Actors (anglès)