René Huyghe
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 3 maig 1906 ![]() Arràs (França) ![]() |
Mort | 5 febrer 1997 ![]() París ![]() |
16è Seient 5 de l'Académie française | |
2 juny 1960 – 5 febrer 1997 ← Robert Kemp – Georges Vedel → ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de París Escola del Louvre Liceu Michelet ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | París (1930–1997) ![]() |
Ocupació | historiador de l'art ![]() |
Ocupador | Collège de France, catedràtic (1951–1976) Museu del Louvre ![]() |
Membre de | Comité des intellectuels pour l'Europe des libertés (1978–) Acadèmia Francesa (1960–1997) Acadèmia Nacional de Belles Arts d'Argentina ![]() |
Nom de ploma | Maiastra ![]() |
Fills | François-Bernard Huyghe ![]() |
Premis
| |
Signatura ![]() ![]() |
René Huyghe (Arres, França, 3 de maig de 1906 - París, 5 de febrer de 1997) va ser un escriptor francès de la història, psicologia i filosofia de l'art. També va ser un conservador en el departament de pintures del museu Louvre (des de 1930), professor al Col·legi de França i membre de l'Acadèmia francesa des de 1960.[1]
Obres destacades
- Histoire de l'art contemporain (Alcan, 1935)
- Cézanne (Plon, 1936)
- L'univers de Watteau, a Hélène Adhémar, Watteau : sa vie, son œuvre. Catalogue des peintures et illustration (P. Tisné, 1950)
- La Peinture d'Occident Cent chefs-d'œuvre du musée du Louvre (Nouvelles éditions françaises, 1952)
- Dialogue avec le visible (Flammarion, 1955)
- L'Art et l'Homme, Tome I (direction) (Larousse, 1957) Tome II (1958) Tome III (1961)
- Van Gogh (Flammarion, 1958)
- L'Art et l'Âme (Flammarion, 1960)
- Delacroix ou le Combat solitaire (Hachette, 1964)
- Les Puissances de l'image (Flammarion, 1965)
- Sens et destin de l'art (Flammarion, 1967)
- L'Art et le Monde moderne (direction avec Jean Rudel) 2 tomes (Larousse, 1970)
- Formes et Forces (Flammarion, 1971)
- La Relève du Réel, la peinture française au XIXeme siècle, impressionnisme, symbolisme (Flammarion, 1974)
- Ce que je crois (Grasset, 1974)
- La nuit appelle l'aurore, dialogue orient-occident sur la crise contemporaine (amb Daisaku Ikeda) (Flammarion, 1976)
- La Relève de l'Imaginaire, la peinture française au XIXeme siècle, réalisme et romantisme (Flammarion, 1981)
- Les Signes du temps et l'Art moderne (Flammarion, 1985)
- Se perdre dans Venise (avec Marcel Brion) (Arthaud, 1987)
- Psychologie de l'art, résumé des cours du Collège de France (Le Rocher, 1991)
- Une Vie pour l'art. De Léonard à Picasso (De Fallois, 1994)
Premis i reconeixements
- Gran oficial de l'Orde nacional de Legió d'honor francesa
- Gran Creu de l'Orde nacional del Mèrit de França
- Comandant de l'Orde de Léopold (Bèlgica)
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: René Huyghe
- ↑ «Huyghe». web. Acadèmia Francesa. [Consulta: 10 octubre 2015].