Qiu Ying
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1494 ![]() Taicang (Ming) ![]() |
Mort | 1552 ![]() Suzhou (RP Xina) ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Gongbi ![]() |
Ocupació | pintor ![]() |
Membre de | Four Masters of the Ming Dynasty (en) ![]() ![]() |
Influències | Zhou Chen ![]() |
Fills | Qiu Zhu ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/%D0%A6%D1%8E_%D0%98%D0%BD._%D0%98%D0%BB%D0%BB%D1%8E%D1%81%D1%82%D1%80%D0%B0%D1%86%D0%B8%D1%8F_%D0%BA_%D1%80%D0%BE%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D1%83_%D0%9F%D0%BE%D0%B4%D1%81%D1%82%D0%B8%D0%BB%D0%BA%D0%B0_%D0%B8%D0%B7_%D0%BF%D0%BB%D0%BE%D1%82%D0%B8._%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%BB._%D0%91%D0%B5%D1%80%D1%82%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D1%82%2C_%D0%90%D0%BC%D1%81%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%B4%D0%B0%D0%BC.jpg/220px-%D0%A6%D1%8E_%D0%98%D0%BD._%D0%98%D0%BB%D0%BB%D1%8E%D1%81%D1%82%D1%80%D0%B0%D1%86%D0%B8%D1%8F_%D0%BA_%D1%80%D0%BE%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D1%83_%D0%9F%D0%BE%D0%B4%D1%81%D1%82%D0%B8%D0%BB%D0%BA%D0%B0_%D0%B8%D0%B7_%D0%BF%D0%BB%D0%BE%D1%82%D0%B8._%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%BB._%D0%91%D0%B5%D1%80%D1%82%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D1%82%2C_%D0%90%D0%BC%D1%81%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%B4%D0%B0%D0%BC.jpg)
Qiu Ying (xinès simplificat i tradicional: 仇英; pinyin: Qiú Yīng) fou un pintor durant la dinastia Ming que va néixer cap al 1494 a Taicang (太倉), província de Jiangsu i va morir vers el 1552. La seva família era d'origen camperol que es va traslladar a Suzhou. Utilitzà el pseudònim Shizhou (十洲).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Ch%27iu_Ying_001.jpg/220px-Ch%27iu_Ying_001.jpg)
Aquest pintor s'inspirà en la seva activitat artística en les obres de les dinasties Tang i Song, alumne de Zhou Chen, va destacar utilitzant la tècnica coneguda com a gongbi amb una producció refinada i detallada. Destacà en els estudis florals, paisatges, pintures de jardins i temes religiosos. Amb l'Escola Wu va produir aquarel·les notables però va també va pintar en el denominat estil verd-blau. Va anar adquirint un sòlid prestigi malgrat no ser un pintor lletrat (considerat el prototip d'artista per excel·lència) aconseguint l'interès de.personatges rics. Va ser un dels Quatre Grans Mestres Ming.
Bibliografia
- Vacío y plenitud: el lenguaje de la pintura china de François Cheng. Ed Siruela. Pàg. 38.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- http://espanol.cri.cn/chinaabc/chapter20/chapter200101.htm
- http://www.slideshare.net/mnguevarac/pintura-china-de-qiu-ying
- http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-qiu-ying.php
- http://noticias.universia.com.br/translate/pt-es/en-portada/noticia/2012/07/18/951687/conheca-manh-primavera-no-palacio-han-qiu-ying.html Arxivat 2014-02-02 a Wayback Machine.