Lopezita
![]() | |
---|---|
![]() Cristall sintètic de dicromat de potassi (lopezita) | |
Fórmula química | K₂[Cr₂O₇] |
Epònim | Emiliano López Saa ![]() |
Localitat tipus | Huara, Província d'El Tamarugal, Tarapacá, Xile |
Classificació | |
Categoria | sulfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 7.FD.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 7.FD.05 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VI/E.03 ![]() |
Dana | 35.2.1.1 |
Heys | 27.2.2 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 7,46Å; b = 13,4Å; c = 7,38Å; α = 90,75°; β = 96,21°; γ = 97,96° |
Grup puntual | 1 - pinacoide |
Color | taronja-vermell, vermell |
Macles | observades en cristalls artificials |
Exfoliació | perfecta [010], diferent [100] i [001] |
Duresa | 2,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | groc clar |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 2,69 g/cm³ (mesurada); 2,704 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,714 nβ = 1,732 nγ = 1,805 |
Birefringència | δ = 0,091 |
Pleocroisme | visible |
Angle 2V | mesurat: 50°, calculat: 56° |
Dispersió òptica | r > v, mitjana |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral reanomenat (Rn) ![]() |
Codi IMA | IMA2007 s.p. ![]() |
Any d'aprovació | 1937 |
Símbol | Lpz ![]() |
Referències | [1] |
La lopezita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de Emiliano López Saa (1871-1959), enginyer de mines xilè i col·leccionista de minerals associat amb la indústria minera xilena del nitrat.
Característiques
La lopezita és un sulfat de fórmula química K₂[Cr₂O₇], dicromat de potassi. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma d'agregats similars a esferes, de fins a 1 mil·límetre.[2] La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lopezita pertany a «07.FD - Dicromats", sent l'única espècie que integra aquesta agrupació.
Formació i jaciments
És un mineral secundari poc freqüent que es troba en cavitats en roques massives de nitrats. Sol trobar-se associada a altres minerals com: tarapacaïta, dietzeïta i ulexita.[2] Va ser descoberta l'any 1937 a Huara, a la província d'El Tamarugal, a Tarapacá (Xile). També ha estat descrita a Trail (Colúmbia Britànica, Canadà), al dipòsit de Waterberg (Limpopo, Sud-àfrica) i a dues localitats més xilenes: Zapiga (Tarapacá) i Oficina Maria Elena (Antofagasta).
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)