La habitación azul
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Walter Doehner ![]() |
Protagonistes | Patricia Llaca Juan Manuel Bernal Chávez Elena Anaya José María Yazpik Mario Iván Martínez Damián Alcázar ![]() |
Producció | Epigmenio Ibarra i Carlos Payán ![]() |
Guió | Vicente Leñero i Walter Doehner ![]() |
Música | Dougie Bowne i Ruy Garcia ![]() |
Fotografia | Serguei Saldívar Tanaka |
Muntatge | Walter Doehner ![]() |
Vestuari | Mónica Neumaier |
Productora | Argos Comunicación (en) ![]() ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Mèxic ![]() |
Estrena | 2002 ![]() |
Durada | 95 min ![]() |
Idioma original | castellà ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | cinema romàntic i drama ![]() |
Premis i nominacions | |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
La habitación azul és una pel·lícula mexicana del 2002 produïda per Argos Comunicación i dirigida per Walter Doehner[1][2] amb un guió escrit per ell i Vicente Leñero adaptant a novel·la La chambre bleue de Georges Simenon.[3][4]
Sinopsi
Toño és detingut per interrogatori per l'agent de policia Garduño, s'ha comès un assassinat i Garduño està decidit a arribar al fons; Toño comença llavors a explicar la seva història: Unes setmanes abans, ell i la seva dona, Ana i la seva filla, van decidir tornar a establir-se a la ciutat natal de Toño, després de viure durant molt de temps a la ciutat de Mèxic. Però les coses es compliquen quan Toño es retroba amb Andrea, una dona per la qual havia desitjat des de l’adolescència i que ara està casada amb Nicolás, el millor amic de Toño a l’institut.
Aviat, els desitjos incomplits i reprimits de Toño i Andrea s’alliberen apassionadament amb la seva trobada sexual. Amagats de l'esposa de Toño i el marit d'Andrea, són ajudats pel germà de Toño, que dirigeix un hotel a la ciutat, i la seva habitació blava és llogada pels amants (d'aquí el nom de la pel·lícula, "L'habitació blava"). Malgrat aquestes precaucions, molta gent de la ciutat esbrina l’afer entre Toño i Andrea; Toño comença llavors a plantejar-se acabar el seu afer.
Mentrestant, la salut de Nicolás disminueix ràpidament fins que una nit mor, i molta gent, inclosa Dora, la mare de Nicolás, està convençuda que Andrea li va causar la mort per tal que ella pogués estar lliure amb Toño. Garduño li mostra a Toño una carta d'Andrea amb el missatge "Ara és el vostre torn" per incriminar-los encara més, Toño nega qualsevol culpabilitat i continua la seva història.
Finalment, Ana s’adona de l’afer del seu marit i es barallen, provocant que Toño surti de la seva casa; quan torna, troba la policia a casa seva que li diu que Ana ha mort per un enverinament, els agents de la policia el porten a custòdia. .
Aleshores, Garduño li revela a Toño que va saber que Nicolás amb la seva mort va deixar una considerable herència a Andrea, després l’acusa tant a ella com a Toño de conspirar per assassinar tant Ana com Nicolás per conservar l’herència per ells mateixos i revela que la peça final del el trencaclosques li va arribar mitjançant un consell escrit anònim; Tanmateix, tant Toño com Andrea neguen qualsevol coneixement sobre l'herència, Garduño dubta de la seva pròpia conclusió.
Malgrat que les proves són suficients per condemnar-los, Garduño decideix fer una última visita a Dora, colant-se a la cuina de la seva pastisseria, trobant que Dora era la font del consell anònim, i trobant caixes del mateix verí de rata que utilitzaren per matar Ana, Garduño s’enfronta a Dora, qui confessa plorosa que ha enverinat la dona de Toño per tal d'implicar tant a ell com a Andrea en l'assassinat, ja que uns quants anys enrere el seu marit mai no li va perdonar els seus enganys i com a conseqüència no va tenir mai la seva botiga, i amb el seu únic fill mort, Nicolás, només seria qüestió de temps que Andrea agafés tota la botiga i la deixés sense res.
Aleshores, Garduño allibera Toño i Andrea aquella nit després d’haver fet amor a la mateixa habitació blava, Andrea confessa a Toño que la nit que Nicolás va morir va tancar la vàlvula d’oxigen a propòsit, per tal d'acabar amb el patiment de tots dos. impactant Toño.
Repartiment
- Juan Manuel Bernal - Toño
- Damián Alcázar - Garduño
- Patricia Llaca - Andrea
- Elena Anaya - Ana
- Mario Iván Martínez - Nicolás
- José María Yazpik - Germà de Toño
- Margarita Sanz - Dora
Controvèrsia
La pel·lícula va ser força controvertida a causa de la seva publicitat eròtica, la majoria dels materials publicitaris mostraven Patricia Llaca completament nua estirada sobre un llit i mirant a la càmera. Els cartells publicitaris i els anuncis del transport públic i de les revistes, etc., van mostrar la mateixa o similar imatge, aixecant polèmica gràcies a la nuesa de Llaca. En alguns mitjans, les seves natges es van cobrir digitalment amb una manta per calmar la sensibilitat dels mexicans ofesos.[5]
La pel·lícula en sí era molt eròtica, mostrant escenes completes de nus de Patricia Llaca i Juan Manuel Bernal. En aquest sentit, la publicitat era fidel a la pel·lícula. Llaca, no obstant això, va declarar que els productors de la pel·lícula van "deliberadament" utilitzar el seu cos nu per anunciar la pel·lícula.
Nominacions i premis
A la XLV edició dels Premis Ariel va guanyar el premi a la millor actriu de repartiment i fou nominada a la Millor Fotografia, Millor Guió Cinematogràfic Adaptat, Millor Actor de repartiment i, Millor Coactuació Masculina.[6] També va guanyar les Diosas de Plata a millor coactuació femenina i millor opera prima i el Cercle Colombí de Plata al Festival de Cinema de Bogotà.[7]
Referències
- ↑ La habitación azul a sensacine.mx
- ↑ la habitación azul a Fotogramas
- ↑ Finalizada película La habitación azul de Argos, Plural y Televisa, produ.com, 17 de juliol de 2001
- ↑ La habitación azul al Ministeri de Cultura
- ↑ Secretos de La habitación azul a sensacine.com
- ↑ "El crimen del padre Amaro" superó al de "Aro Tolbukhin" en los Ariel mexicanos, La Semana, 7 d'abril de 2003
- ↑ la habitación azul al web de la Secretaria de Cultura