Kyzylkumita
![]() | |
---|---|
![]() Imatge SEM de kyzylkumita (Kyz) amb altres minerals ![]() | |
Fórmula química | Ti₂V3+O₅(OH) |
Localitat tipus | dipòsit d'urani de Koscheka, Auminzatau Mts, Central Kyzylkum Region, Khizilkhum, Uzbekistan |
Classificació | |
Categoria | òxids |
Nickel-Strunz 10a ed. | 4.CB.75 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 4.CB.75 ![]() |
Dana | 8.4.1.3 |
Heys | 7.12.13 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 8,4787(1) Å; b = 4,5624(1) Å; c = 10,0330(1) Å; β = 93,174(1)° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Color | negre |
Lluïssor | vítria, resinosa |
Densitat | 3,75 g/cm³ (mesurada); |
Propietats òptiques | anisotròpica |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1980-081 |
Any d'aprovació | 1981 |
Símbol | Kyz ![]() |
Referències | [1] |
La kyzylkumita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, a l'Uzbekistan.
Característiques
La kyzylkumita és un òxid de fórmula química Ti₂V3+O₅(OH). Es tracta d'un mineral relacionat amb la byrudita, descoberta l'any 2013 a Noruega, de fórmula (Be,◻)(V3+,Ti4+)₃O₆.[2] Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kyzylkumita pertany a «04.CB: Òxids amb proporció metall:oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitja» juntament amb els següents minerals: brizziïta, corindó, ecandrewsita, eskolaïta, geikielita, hematites, ilmenita, karelianita, melanostibita, pirofanita, akimotoïta, romanita, tistarita, avicennita, bixbyita, armalcolita, pseudobrookita, mongshanita, zincohögbomita-2N2S, zincohögbomita-2N6S, magnesiohögbomita-6N6S, magnesiohögbomita-2N3S, magnesiohögbomita-2N2S, ferrohögbomita-2N2S, pseudorútil, kleberita, berdesinskiïta, oxivanita, olkhonskita, schreyerita, kamiokita, nolanita, rinmanita, iseïta, majindeïta, claudetita, estibioclaudetita, arsenolita, senarmontita, valentinita, bismita, esferobismoïta, sil·lenita i tietaiyangita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta l'any 1981 en petits filons en esquistos quarsífers del dipòsit d'urani de Koscheka, a la serralada d'Auminzatau, al desert de Khizilkhum (Uzbekistan), on sol trobar-se associada a altres minerals com la pirita, el rútil i amb minerals del grup de la clorita. També ha estat descrita al dipòsit de Vihanti, a Ostrobòtnia del Nord (Finlàndia).
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)