José Luis Massera
![]() José Luis Massera (2002). ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 8 juny 1915 ![]() Gènova (Itàlia) ![]() |
Mort | 9 setembre 2002 ![]() Montevideo (Uruguai) ![]() |
![]() | |
![]() | |
Dades personals | |
Nacionalitat | uruguaiana |
Formació | Universitat de la República ![]() |
Es coneix per | Teorema de Massera |
Activitat | |
Camp de treball | Anàlisi matemàtica ![]() |
Lloc de treball | Montevideo ![]() |
Ocupació | Enginyer, matemàtic. |
Partit | Partit Comunista de l'Uruguai ![]() |
Membre de | |
Obra | |
Obres destacables
| |
Família | |
Cònjuge | Carmen Garayalde (1938–dècada del 1960) ![]() |
Fills | Ema Massera Garayalde ![]() |
Pare | José Pedro Massera ![]() |
Premis
|
José Luis Massera (Gènova, 1915 - Montevideo, 2002)[1][2] fou un enginyer i matemàtic uruguaià, conegut pel teorema que porta el seu nom, que resol el problema de l'estabilitat de l'equilibri en les equacions diferencials no lineals en termes de la funció de Lyapunov.[3]
Massera va néixer a Itàlia, fill de pares uruguaians momentàniament de pas per Europa. Com a tal va ser apuntat al consolat de l'Uruguai a Gènova, essent per aquest motiu ciutadà uruguaià. A la facultat d'Enginyeria de la Universitat de la República de Montevideo es va graduar com a enginyer industrial.[4]
El 1971 Massera va ser elegit senador.[5] No obstant això, després del cop d'estat de 1973,[3] va ser arrestat pels militars el 22 d'octubre de 1975 i condemnat a vint-i-quatre anys de presó.[5] El 1984, però, recuperà la llibertat.
Va rebre els títols de doctor honoris causa de les universitats La Sapienza (Roma), Humboldt (Berlín), de Niça, de Puebla, de Quito, Tècnica de Budapest, San Andrés (Bolívia), L'Havana, UFRJ (Rio de Janeiro), i de la Universitat de la República (Uruguai).
Obra
- Massera, J. L. (1949) «On Liapounoff's conditions of stability» Ann. de Matem. Vol. 2. n.º 50. pàgs. 705-721.
- Massera, J. L. (1956) «Contributions to stability theory» Ann. de Matem. Vol. 2. n.º 64. pàgs. 182-206.
- Massera, J. L. (1958) «Linear differential equations and functional analysis» Ann. de Matem. Vol. 2. n.º 67. pàgs. 517-573.
- Massera, J. L. (1960) «Converse theorems of Lyapunov’s second method» Bol. Soc. Mat. Mexicana. Vol. 2. n.º 5. pàgs. 58-163.
- Massera, J. L. i Schäffer, J. J. (1966). Linear differential equations and function spaces. Nova York i Londres: Academic Press. ISBN 0-12-478650-2.
Vegeu també
Referències
- ↑ Broué, M.; Gonzalez-Sprinberg, G. (2002), "José Luis Massera (1915–2002) Arxivat 2006-11-23 a Wayback Machine.", Gazette des Mathématiciens 94: 8, MR2067167
- ↑ Kahane, J.-P. (2002), "José Luis Massera Arxivat 2006-11-23 a Wayback Machine.", Gazette des Mathématiciens 94: 9–13, MR2067168
- ↑ 3,0 3,1 Bethell, Leslie (1996). Ideas and Ideologies in Twentieth Century Latin America. Cambridge University Press. pàgs. 336. Bethell. ISBN 0521468337
- ↑ (castellà) Herencia científica de José Luis Massera a www.cmat.edu.uy
- ↑ 5,0 5,1 Joyce, James Avery (1978). Human Rights: International Documents. Brill Archive. pàgs. 1529. Joyce. ISBN 9028602984
Enllaços externs
- José Luis Massera (8/6/1915 - 9/9/2002): In Memoriam (castellà)