Jean de Charpentier
![]() ![]() | |
Nom original | (de) Johann von Charpentier ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 8 desembre 1786 ![]() Freiberg (Alemanya) ![]() |
Mort | 12 setembre 1855 ![]() Bex (Suïssa) ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Geòleg ![]() |
Ocupació | geòleg, enginyer, professor d'universitat, botànic ![]() |
Ocupador | Universitat de Lausana ![]() |
Membre de | Acadèmia de les Ciències de Torí (1841–) ![]() |
Obra | |
Abrev. botànica | Charpent. ![]() |
Abrev. zoologia | Charpentier ![]() |
Localització dels arxius |
|
Família | |
Pare | Johann Friedrich Wilhelm Toussaint von Charpentier ![]() |
Germans | Toussaint de Charpentier ![]() |
![]() |
Jean de Charpentier o Johann von Charpentier (Freiberg, 8 de desembre de 1786 - Bex, 12 de desembre de 1855) fou un geòleg i professor universitari germano-suís, que estudià les glaceres de Suïssa.
Vida i llegat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Carte_G%C3%A9ologique_des_Pyr%C3%A9n%C3%A9es_MHNT.jpg/220px-Carte_G%C3%A9ologique_des_Pyr%C3%A9n%C3%A9es_MHNT.jpg)
Després de seguir els pasos del seu pare com a enginyer miner, excel·lí en el seu camp treballant a les mines de coure dels Pirineus i a les mines de sal de Suïssa occidental.
L'any 1818 un esdeveniment catastròfic canvià el seu focus de vida quan un llac artificial congelat a Bagnes, per sobre de Martigny, trencà la seva barrera, causant nombroses morts.[1] Després, realitzà extensos estudis de camps als Alps. Utilitzant l'evidència de roques i morrenes erràtiques i dibuixant a les obres de Goethe, plantejà la hipòtesi que les glaceres suïsses havien estat molt més extenses amb anterioritat.[2] Aquestes morrenes, característiques de glaceres, estaven sembrades com si fossin portades allà per glaceres que ja no existeixen. Així i tot, no s'està segur com les primeres glaceres foren formades, es mogueren o desaparegueren. Les seves idees foren més tard agafades i desenvolupades per Louis Agassiz.
La glacera de Charpentierbreen, situada a Nathorst Land, a Spitsbergen, Svalbard, s'anomena així en honor seu.[3]
Referències
- ↑ La inundació es descriu a Jean M. Grove, Little Ice Ages, Ancient and Modern (com a The Little Ice Age, 1988) rev. ed. 2004:161.
- ↑ Cameron, Dorothy. Early discoverers XXII, Goethe-Discoverer of the ice age. Journal of glaciology (pdf) (en anglès), 1964. Arxivat 2019-12-15 a Wayback Machine.
- ↑ «Charpentierbreen (Svalbard)» (en anglès). PlaceNames.NPolar.no. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 març 2019].
Bibliografia
- Tobias Krüger, "Auf dem Weg zu einem neuen Verständnis der Klimageschichte: der Alpenraum und die Anfänge der Eiszeitforschung" Blätter aus der Walliser Geschichte (Geschichtsforschender Verein Oberwallis), XLI, Brig 2009, pp. 123–160.
- Tobias Krüger, "Discovering the ice ages: international reception and consequences for a historical understanding of climate", a History of science and medicine library; vol. 37, Leiden 2013, ISBN 978-90-04-24169-5 (tela); ISBN 978-90-04-24170-1 (e-book) (pp. 148–154, 162–163, 167–168, 177–178, 186–188).
- Tobias Krüger, "À l'aube de l'âge de glace. Jean de Charpentier pionnier tragique d'une révolution scientifique", a Patrick Kupper, C. Bernhard Schär (ed.) Les Naturalistes. A la découverte de la Suisse et du monde (1800-2015), Baden, Hier und Jetzt 2015, ISBN 9783039193578, pp. 17–33.
- Karl Alfred von Zittel, (Maria Gordon, tr.), History of Geology and Palæontology to the End of the Nineteenth Century (1901).
Enllaços externs
- Fotografies i textos de Essai sur les glaciers et sur le terrain erratique du bassin du Rhône de Jean de Charpentier es pot trobar a la base de dades VIATIMAGES Arxivat 2010-08-11 a Wayback Machine. (anglès)
- Biografia a Today in Science History (anglès)