Ida de Bernícia
Representació d'Ida en el llibre Heptarquia saxona de John Speed. ![]() | |||||||||||||
Nom original | (en) Ida of Bernicia ![]() | ||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Biografia | |||||||||||||
Naixement | segle V ![]() | ||||||||||||
Mort | 559 ![]() | ||||||||||||
rei de Bernícia | |||||||||||||
c. 547 – 559 | |||||||||||||
← cap Glappa → | |||||||||||||
Activitat | |||||||||||||
Ocupació | governant | ||||||||||||
Família | |||||||||||||
Cònjuge | Bearnoch ![]() | ||||||||||||
Fills | Adda Æthelric Theodric Eadric/Bealric Theodhere Osmere Ocga Alric Ecca Oswald Sogor Sogothere ![]() | ||||||||||||
Pare | Eoppa | ||||||||||||
Llista
|
Ida, mort el 559, és el primer rei conegut del regne angle de Bernícia, situat al nord-est del que avui és Anglaterra. Governà durant dotze anys, del 547 al 559.
Si bé no se sap massa de la seva vida o del seu regnat, fou el fundador d'una dinastia de la qual molts reis posteriors del nord d'Anglaterra i del sud d'Escòcia reclamarien procedència.
Fou fill d'Eoppa, net d'Esa.[1]i segons la Historia Brittonum fou el primer rei de Bernícia.[2] Hauria estat el constructor de la capital berniciana, Bamburgh.[1] Fou el prolífic pare de dotze fills, sis dels quals foren reis i lluitaren contra la resistència britona a la conquesta dels angles.[3] El seu net Etelfred fou el primer rei de Northúmbria, i aconseguí expandir Bernícia més enllà de les fronteres d'Ida, que es limitaven a la costa.
Alguns autors del segle xviii i XIX, entre els quals està Lewis Morris, van identificar Ida amb un personatge de la llegenda gal·lesa anomenat Fflamddwyn («El Portador de la Flama»).[4] Aquest era un líder anglosaxó que va presentar oposició a Urien Rheged i als seus fills, en particular a Owain, que el va matar amb l'espasa. La historiadora Rachel Bromwich ha fet notar que no hi ha prou informació que doni suport a aquesta identificació.[5] Altres escriptors, com Thomas Stephens i William Forbes Skene, identifiquen Fflamddwyn amb el fill d'Ida, Theodric, basats en alguns paràgrafs dels textos sobre genealogies de reis, on s'esmenten batalles de Theodric contra Urien i els seus fills.[4]
Durant el regnat d'Ida, Bernícia encara era un territori reduït a la costa.[9]No va ser fins a l'època del seu net Æthelfrith, que el reialme es va expandir terra endins, cap a l'oest. Això es pot comprovar per les descripcions, en la Historia Brittonum, de lluites entre la gent de Bernícia i els britans. També se sap per la manca de proves arqueològiques relacionades amb els anglosaxons del segle VI en l'àrea interior de Bernícia.[6]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 Crònica anglosaxona, sub anno 547
- ↑ Historia Brittonum, capítol 56
- ↑ Historia Brittonum, capítol 57
- ↑ 4,0 4,1 Morris-Jones, 1918, p. 154.
- ↑ Bromwich, 2006, p. 353.
- ↑ Fletcher, 1989, p. 25.
Bibliografia
- Bromwich, Rachel. Trioedd Ynys Prydein: The Triads of the Island of Britain. University of Wales Press, 2006. ISBN 0-7083-1386-8.
- Fletcher, Richard. Who's Who in Roman Britain and Anglo-Saxon England. Shepheard-Walwyn, 1989. ISBN 0-85683-089-5.
- Morris-Jones, John «Taliesin». Y Cymmrodor, 28, 1918.