Esad Paixà
![]() | Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
![]() (1902) ![]() | |
Nom original | (sq) Esad pashë Toptani ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 1863 ![]() Tirana (Imperi Otomà) ![]() |
Mort | 13 juny 1920 ![]() París (Tercera República Francesa) ![]() |
Causa de mort | homicidi ![]() |
![]() | |
5 octubre 1914 – 23 febrer 1916 ← Turhan Përmeti – Turhan Përmeti → | |
Ministre de Defensa | |
14 març 1914 – 20 maig 1914 ![]() | |
Dades personals | |
Residència | Tirana ![]() |
Religió | Sunnisme ![]() |
Activitat | |
Ocupació | polític, militar ![]() |
Partit | Joves Turcs (1908–) ![]() |
Carrera militar | |
Rang militar | general major ![]() |
Conflicte | Primera Guerra Mundial, Guerres Balcàniques i Siege of Scutari (en) ![]() ![]() |
Família | |
Família | Toptani family (en) ![]() ![]() |
Premis
| |
Signatura ![]() ![]() |
Esad Paşa Toptani (1863-1920) fou un militar otomà. La família Toptani va donar suport a la revolució dels Joves Turcs el 1908 i Esad va entrar al parlament,[1] i després s'oposà a les pretensions turques sobre Albània.[2]
A la Primera Guerra Balcànica no va poder resistir amb les forces otomanes sota el seu comandament a Shkodër i va entregar la ciutat als montenegrins (1913) però quan aquests es van retirar, i sabent que les potències optaven per la independència d'Albània, va formar un govern provisional a Tirana. Finalment va acceptar dissoldre el govern i sotmetre's al govern format per les potencies (gener del 1914).
Va acceptar al príncep Guillem de Wied però al mancar aquest del suport financer que li havien promès Itàlia, Alemanya i altres estats, va obtenir el suport de Sèrbia i la benevolència d'Itàlia i es va revoltar, reclamant el restabliment de l'estatut autònom per Albània sota sobirania de Turquia, posició que va evolucionar cap a l'acceptació de la independència però amb un govern musulmà.
S'erigí en president del govern provisional (1914-16) fins que fou derrotat pels austrohongaresos que van ocupar el nord i centre d'Albània i a principis de 1916 va fugir a Grècia d'on va passar a Itàlia. Va formar un govern a l'exili amb suport de Sèrbia, que no va obtenir suport i se'n va anar a França.
Allí, acabada la guerra, va representar a Albània a la conferència de pau de Versalles i va suggerir que l'assemblea nacional albanesa (on tenia majoria) el proclamés a ell mateix com rei, sense èxit. Morí assassinat a París pel seu rival Avni Rustem quan planejava tornar a Albània per a ser proclamat rei.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
Precedit per: Ismail Qemali | Cap d'estat d'Albània 1914 | Succeït per: Fejzi Bej Alizoti |
Precedit per: Mustafa Bej Ndroqi | Cap d'estat d'Albània 1914–- 1916 | Succeït per: Vacant de 1916 a 1918, posteriorment Turhan Pashe Permeti |