Dora Gabe
![]() ![]() | |
Nom original | (bg) Дора Габе ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | (bg) Изидора Пейсах Габе ![]() 11 juliol 1885 ![]() Metodievo (Bulgària) (en) ![]() ![]() |
Mort | 16 novembre 1983 ![]() Sofia (República Popular de Bulgària) ![]() |
Sepultura | Cementiri Central de Sofia ![]() |
Residència | Sofia ![]() |
Formació | Universitat de Sofia ![]() |
Activitat | |
Ocupació | tetròloga, assagista, traductora, escriptora, poetessa, crític de teatre, professora ![]() |
Membre de | PEN Club Internacional ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Localització dels arxius |
|
Família | |
Cònjuge | Boyan Penev ![]() |
Pare | Petar Gabe ![]() |
Premis
| |
Signatura ![]() ![]() | |
![]() |
Dora Petrova Gabe, búlgar: Дора Петрова Габе (per nom de naixement: Izidora Peisah, búlgar: Изидора Пейсах) (16 d'agost de 1888, a Harmanlak, llavors Imperi Otomà, actualment Dàbovik, província de Dòbritx – 16 de novembre de 1983, Sofia) fou una poetessa, traductora, assagista i crítica teatral búlgara d'origen jueu.[1][2][3] Fou presidenta del PEN Club búlgar i organitzadora de publicacions literàries massives per a nens.
Biografia
Dora Gabe era la filla de Pètar Gabe, un immigrant rus que es va convertir en el primer jueu a ser elegit per a l'Assemblea Nacional de Bulgària. Quan li va ser prohibit de prendre possessió del càrrec, va orientar la seva carrera professional envers el periodisme i es va convertir en una coneguda figura pública a Bulgària.[4]Dora va estudiar el batxillerat a Varna i després es va llicenciar en Ciències Naturals a la Universitat de Sofia (1904). Posteriorment va estudiar filologia francesa a Ginebra i Grenoble (1905-1906). Va ensenyar francès a Dòbritx (1907).
De 1911 a 1932, va residir a l'estranger (a Polònia, Alemanya, Suïssa, Àustria, República Txeca, França i Regne Unit) amb el seu espòs, el professor Boian Pènev. Durant la seva estada a Polònia, es va fer amiga de diversos artistes polonesos, com ara Kazimierz Przerwa-Tetmajer, Jan Kasprowicz, Leopold Staff i Stanisław Ignacy Witkiewicz (Witkacy). Aquest últim va pintar-li un retrat el 1924, que va penjar al seu apartament durant la resta de la seva vida. Va dedicar molts poemes als seus amics polonesos.
En els anys vint i trenta, va fer nombroses conferències sobre qüestions polítiques i culturals, com el desenvolupament de la literatura búlgara i el destí de la regió de Dòbrudja.
El 1925, el Ministeri d'Educació de Bulgària va encarregar a Dora Gabe que edités la sèrie Biblioteka za nai-màlkite búlgar: Библиотека за най-малките ("Biblioteca per als més petits"). També va ser l'editora de la revista infantil Prozortxe, búlgar: Прозорче ("Finestra") (1939-1941).
Dora Gabe va ser un dels fundadors del Comitè bulgaropolonès (1922) i del PEN Club búlgar (1927). Fou durant molt de temps presidenta d'aquest últim. Va ser consellera d'assumptes culturals a l'ambaixada de Bulgària a Varsòvia (1947-1950), i representant de Bulgària al Congrés Internacional dels PEN clubs. El 1968 va rebre el títol de "ciutadana honorària de la ciutat de Tolbuhin".
« | "- Tu m'entens, oi, quan dic que em cal l'atmosfera de la teva ànima ... Perquè només en aquesta atmosfera pot sorgir tot allò en què posaríem sentit a la nostra vida, tot allò que seríem, pel que ens sacrificaríem i sofriríem, lluitaríem i assaonaríem per gestes silencioses que reencarnen l'ànima, Dora"[5] | » |
Carrera literària
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/BASA-1771K-1-1133-6-Dora_Gabe.jpeg/220px-BASA-1771K-1-1133-6-Dora_Gabe.jpeg)
En 1900 a Xumen, va publicar un dels seus primers poemes, titulat Pròlet búlgar: Пролет ("Primavera") a la revista literària Mladinà, búlgar: Младина ("Joventut").
Poc després, va publicar una sèrie de poemes a les revistes Míssal, búlgar: Мисъл ("Pensament"), Demokratítxeski prègled, búlgar: Демократически преглед ("Revista Democràtica") i Novo obsxestvò búlgar: Ново общество ("Nova Societat") en 1905-1906. Això va marcar l'inici de la seva carrera literària. Als anys vint i trenta, va publicar poesia per a adults i nens, novel·les de viatges, contes, assagística de ficció, impressions, crítiques teatrals, articles sobre literatura estrangera i búlgara, esbossos biogràfics de poetes i escriptors en revistes com ara Savrèmenna míssal ("Pensament contemporani"), Zlatorog, Polsko-bàlgarski prègled ("Revisió polonesobúlgara"), Demokratítxeski prègled ("Revisió democràtica"), Listopad ("Fulles que cauen"), Dobrudjanski prègled ("Revisió de Dòbrudja"), Izkustvo i krìtika ("Art i criticisme") etc, als diaris Slovo ("Paraula"), Epokha ("Època"), Vèstnik na jenata ("Diari de dones"), Svobodna retx ("Llibertat d'expressió"), Zorà ("Alba"), Jenski glas ("Veu de dones"), Míssal ("Pensament"), Savrèmennik ("Contemporani"), Vèstnik na vèstnitsite ("Diari de diaris"), Dnèvnik ("Diari"), Zarià ("Cel rogenc al matí") etc, a les publicacions periòdiques infantils Svetulka ("Cuca de llum"), Detska ràdost ("Alegria dels nens"), Detski sviat ("Món dels nens"), Drugartxe ("Camarada"), Detski jivot ("La vida dels nens"), Rossitsa, Slàveitxe ("Rossinyol"), Vèssela drujina ("Bona companyia"), Prozortxe“ ("Finestra"), etc.
Després de 1944, va ser àmpliament publicada als diaris i revistes búlgars més populars, així com a la revista infantil Slàveitxe, Drujinka ("Escamot") Detsà, izkustvo, knigui ("Nens, art, llibres") i altres. La primera col·lecció lírica poesia de Dora Gabe, titulada Temenugui ("Violetes") en l'esperit del sentimentalisme secessionista de principis de segle i, en part, de les convencions poètiques del simbolisme.
Tanmateix, Dora Gabe desplega el seu talent en el camp de la literatura infantil. Va debutar al "Llibre d'or per als nostres infants" búlgar: Златна книга за нашите деца Zlatna kniga za nàixite detsà d'Aleksàndar Bojínov el 1921. Els seus llibres per a nens de la dècada de 1920 a la dècada de 1960 són una lectura de diverses generacions de nens búlgars i pertanyen als clàssics del patrimoni literari infantil. Un lloc especial en l'obra de Dora Gabe per a nens (fet amb formes de gènere prosaic) són les impressions memorables recollides en el llibre Niàkoga búlgar: Някога ("Alguna vegada")
Les seves obres han estat traduïdes a Argentina, Àustria, Gran Bretanya, Vietnam, Alemanya, Grècia, Canadà, Cuba, Líban, Perú, Polònia, Romania, Rússia, Eslovàquia, Ucraïna, França i República Txeca.
Obres
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/BASA-373%D0%9A-1-690-1-Zlatorog.jpg/220px-BASA-373%D0%9A-1-690-1-Zlatorog.jpg)
Novel·la
- Мълчаливи герои ("Herois silenciosos", 1931)
- Майка Парашкева ("Mare Paraixkeva", 1971)
Històries curtes
- Малкият добруджанец ("El petit Dobrudjan", 1927)
- Ние малките ("Nosaltres, els petits", 1946)
Traducció
Des del 1917 fins al final de la seva vida, Dora Gabe fou una activa traductora. Va traduir albúlgar obres d'Adam Mickiewicz, Maria Konopnicka, Stanisław Wyspiański, Kazimierz Przerwa-Tetmajer, Juliusz Słowacki, Władysław Reymont, Jan Kasprowicz, Henryk Sienkiewicz, Adolf Dygasiński, Leopold Staff, Antoni Słonimski, Julian Tuwim, Cyprian Kamil Norwid, Adam Asnyk, Julian Przyboś, Jiří Wolker, Vítězslav Nezval, Karel Čapek, Jean Giono, Jaroslav Seifert, Arnold Słucki, Władysław Broniewski, Vera Ínber, Samuïl Marxak, Rita Bumi-Papa, Menelaos Ludemis, Iannis Ritsos i molts altres. Tenia fluïdesa en polonès, txec, rus, francès i grec.[6]
Les seves obres de traducció més famoses inclouen:
- La sèrie d'antologies "poetes polonesos" (1921)
- "Himmes" de Jan Kasprowicz (1924)
- "Àngel" de Juliusz Słowacki (1925)
Poemes seleccionats[7]
« | (búlgar) Нощ (1922) [8] О, нощ, която всичко ми отне Умряха в тебе толкова души, А жадно гледат топлите ти взори — И само птичка върху твойта гръд,
| (català) Nit Oh nit, la que tot m'ha prés Han mort en tu tantes ànimes I assedegades esguarden la teva mirada... I només un ocellet al teu pit, | » |
« | (búlgar) Не гледай тъй...[9] Не гледай тъй, не гледай тъй, Напразно с сведена глава Гори във тебе нейний чар... | (català) No miris així... No miris així, no miris així, Amb el cap mirant a terra en va Crema dins teu el seu encant... | » |
Referències
- ↑ Biografia a „Liternet“
- ↑ Bulgarian literature
- ↑ Biografia a alef-bg.org
- ↑ Incomprehension of the Nature of the Race Question": Saving the Bulgarian Jews from the Holocaust
- ↑ D'una carta de Boian Pènev a Dora Gabe. Original en búlgar: "- ти ме разбираш, нали, когато казвам, че ми е потребна атмосферата на твоята душа.... Защото само в такава атмосфера може да възникне всичко онова, в което бихме вложили смисъла на живота си, всичко онова, за което бихме се жертвали и страдали, бихме се борили и калили за мълчаливи, безшумни подвизи, които прераждат душите Дора". Publicat a Докосване до Дора Габе". Autora: Snejina Kràleva - Editorial-Издателство на Отечествения фронт. Sofia, 1987.
- ↑ Biografia a slovo.bg
- ↑ Selecció i traducció al català d'Ina Kaufman- Ина Кауфман
- ↑ Extret d'alef.bg.org
- ↑ Extret de literaturensviat.com
Enllaços externs
- Textos de Dora Gabe a la biblioteca virtual "Slovoto"
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
![]() | Viquidites |