Diari d'un lladre de Shinjuku
新宿泥棒日記 ![]() | |
---|---|
Fitxa | |
Direcció | Nagisa Oshima ![]() |
Protagonistes | Fumio Watanabe Jūrō Kara Tadanori Yokoo Kei Satō ![]() |
Guió | Masao Adachi ![]() |
Muntatge | Nagisa Oshima ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Japó ![]() |
Estrena | 1968 ![]() |
Durada | 95 min ![]() |
Idioma original | japonès ![]() |
Rodatge | Tòquio ![]() |
Color | en color i en blanc i negre ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
Lloc de la narració | Tòquio i Shinjuku ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Diari d'un lladre de Shinjuku (japonès: 新宿泥棒日記 (Shinjuku Dorobō Nikki, 新宿泥棒日記?)) és una pel·lícula japonesa dramàtica dirigida per Nagisa Ōshima el 1969. S'emmarca en la nova onada japonesa[1] i ha estat subtitulada al català.[2]
Sinopsi
Un noi que es fa dir Birdie prova de furtar en una llibreria de la cadena Kinokuniya ubicada a Shinjuku. Tanmateix, l'enxampa l'Umeko, l'aparent dependenta, amb qui s'aventura en una història enrevessada i plena de rareses que inclou delictes lleus, l'alliberament sexual femení i una representació de kabuki.[2][3][4]
Repartiment
- Tadanori Yokoo com a Birdie Hilltop
- Rie Yokoyama com a Umeko Suzuki
- Kei Satō
- Jūrō Kara com a si mateix i com a cantant
- Moichi Tanabe
- Tetsu Takahashi
- Rokko Toura com a si mateix
- Fumio Watanabe com a si mateix
- Reisen Ri
Producció
La pel·lícula va ser dirigida per Nagisa Ōshima, amb una influència notòria de la nouvelle vague,[2] i va ser dedicada a Jean Genet.[3] L'empresa productora era Art Theatre Guild.[5]
Distribució
Pel que fa a la distribució, se'n va fer càrrec Art Theatre Guild, com també d'un seguit d'altres títols del mateix director: Kōshikei, Gishiki, Tōkyō sensō sengo hiwa i Shōnen.[5] El film en qüestió va ser presentat a la Quinzena dels realitzadors de la secció paral·lela del 22è Festival Internacional de Cinema de Canes, juntament amb Kōshikei, el mateix any que es va publicar.[6] També va ser projectat en la secció de Retrospectiva Clàssica del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2013, en què es va homenatjar el difunt director japonès.[7] A més a més, va arribar a Sydney el 2021 pel Festival de Cinema Japonès d'Austràlia.[1]
Recepció
És un dels films d'Ōshima més ben considerats,[6] alhora que un dels més provocadors i lliures que va dirigir.[2] Segons la ressenya del Time Out, està inspirat en les protestes universitàries japoneses de 1968,[8] liderades per Zengakuren en el marc del moviment del 68. La fitxa de la Filmoteca de Catalunya el descriu com «un film d’arrels teatrals i contorns surrealistes que reivindica el plaer sexual com a via per conquerir la llibertat».[2]
D'altra banda, Roger Greenspun del The New York Times va qualificar la pel·lícula d'avorrida i va assegurar que «fa la impressió d'haver estat realitzada amb la mera intenció de demostrar del que s'és capaç».[9] En la mateixa línia, Ronald Bergan va descriure-la així en la necrològica d'Ōshima de The Guardian: «un agitprop explosiu en format cinematogràfic que equipara l'alliberament sexual amb la revolució i que té un impacte progressivament marginal».[10]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «Japanese Film Festival returns to Sydney this February» (en anglès). Australian Arts Review, 01-02-2021. [Consulta: 2 novembre 2023].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 «Shinjuku dorobô nikki». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2023].
- ↑ 3,0 3,1 Druker, Don. «Diary of a Shinjuku Thief» (en anglès). Chicago Reader, 29-03-1985. [Consulta: 1r novembre 2023].
- ↑ «Diary of a Shinjuku Thief» (en anglès). The Japanese Film Festival Australia. [Consulta: 1r novembre 2023].
- ↑ 5,0 5,1 Hirasawa, G. «Chapter Four: On Wakamasu Koji, Oshima Nagisa, Jean-Luc Godard and Group Dziga Vertov». A: Landscape theory: post-68 revolutionary cinema in Japan (PDF) (Tesi) (en anglès). Universitat de Leiden, 28 setembre 2021, p. 234 [Consulta: 1r novembre 2023].
- ↑ 6,0 6,1 «L'édition 1969 de la Quinzaine des réalisateurs» (en francès). Cinémathèque Française, 2018. [Consulta: 1r novembre 2023].
- ↑ «El Festival de San Sebastián dedicará una retrospectiva a Nagisa Oshima» (en castellà). El Mundo, 30-11-2012. [Consulta: 1r novembre 2023].
- ↑ «Diary of a Shinjuku Thief» (en anglès). Time Out, 10-09-2012. [Consulta: 2 novembre 2023].
- ↑ Greenspun, Roger. «Diary of a Shinjuku Thief (1968)». The New York Times, 06-07-1973. [Consulta: 18 octubre 2015].
- ↑ Bergan, Ronald. «Nagisa Oshima obituary». The Guardian, 15-01-2013.