Carta Internacional de Drets Humans
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d4/EleanorRooseveltHumanRights.png/220px-EleanorRooseveltHumanRights.png)
Es coneix com a Carta Internacional de Drets Humans al següent conjunt de documents sobre drets humans, proclamats per les Nacions Unides, en diversos moments:[1][2]
- El Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics (PIDCP), adoptat per l'Assemblea General de les Nacions Unides mitjançant la Resolució 2200A (XXI), de 16 de desembre de 1966, entrada en vigor el 23 de març de 1976.
- El Pacte Internacional dels Drets Econòmics, Socials i Culturals (PIDESC), adoptat per l'Assemblea General de les Nacions Unides mitjançant la Resolució 2200A (XXI), de 16 de desembre de 1966 i entrada en vigor el 3 de gener de 1976.
- Els protocols facultatius corresponents (el Protocol Facultatiu del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics i el Segon Protocol Facultatiu del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics, destinat a abolir la pena de mort)
- La Declaració Universal de Drets Humans, adoptada per l'Assemblea General de les Nacions Unides en la seva Resolució 217 A (III), de 10 de desembre de 1948 a París.
La Declaració Universal de Drets Humans té caràcter de dret internacional consuetudinari; lloc constitueix unes orientacions o línies a seguir, encara que és citada freqüentment en les lleis fonamentals o constitucions de molts de països i en altres legislacions nacionals, no obstant això, no té el tractament d'acord internacional o tractat internacional.
Els dos Pactes Internacionals: el de Drets Econòmics, Socials i Culturals i el de Drets Civils i Polítics, constitueixen acords vinculants, aprovats per l'Assemblea General en 1966, desenvolupen la Declaració Universal, ja que plasmen en obligacions jurídiques els drets que hi figuren i estableixen òrgans per vigilar el compliment pels Estats que en formen part. Aquests dos Pactes reben també el nom de Pactes de Nova York.[3]
Els protocols facultatius que solen acompanyar als tractats de dret humans estableixen procediments (per exemple, d'investigació, denúncia o comunicació) en relació amb el tractat principal, o bé, desenvolupen aspectes particulars d'aquest. Els protocols facultatius tenen l'estatus de tractats internacionals i estan oberts a la signatura i ratificació per part dels estats parteix de tractat principal.
Referències
- ↑ [enllaç sense format] https://web.archive.org/web/20100221183241/http://www2.ohchr.org/spanish/law/
- ↑ Leonard, Barry. International Bill of Human Rights (en anglès). DIANE Publishing Company, 2009-05. ISBN 978-1-4379-1064-3.
- ↑ RODRÍGUEZ, Pedro GARRIDO. Inmigración y diversidad cultural en España: un análisis histórico desde la perspectiva de los derechos humanos (en castellà). Ediciones Universidad de Salamanca, 2011-11-01. ISBN 978-84-9012-058-3.