Carlo Fontana
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 22 abril 1638 ![]() Novazzano (Suïssa) ![]() |
Mort | 5 febrer 1714 ![]() Roma ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | Roma (1660–1714) Milà ![]() |
Ocupació | arquitecte, enginyer, escultor, dissenyador ![]() |
Professors | Pietro da Cortona i Carlo Rainaldi ![]() |
Alumnes | Nicola Michetti i Filippo Barigioni ![]() |
Obra | |
Obres destacables
|
Carlo Fontana (Novazzano i Suïssa, 22 d'abril de 1638 - Roma, 5 de febrer de 1714) fou un arquitecte italià, considerat com un dels millors del barroc romà. Pertanyia a una família notable d'arquitectes, originaris del Cantó de Ticino, que al llarg dels segles xvi i xvii van realitzar intervencions tècniques i funcionals en el teixit urbà de Roma. Era nebot de Domenico Fontana. Va començar a treballar amb Pietro da Cortona, C.Rainaldi i L.Bernini. En les seves obres, com Santa Maria dei Miracoli, Santa Maria di Montesanto, façana de San Marcello del Corso,[1] Palazzo Odescalchi, santuari de Loiola, mostren la seva preferència per les cúpules i les rotondes i un tractament arquitectònic academicista dins el seu barroquisme. Com a teòric publicà un estudi sobre el Vaticà (Templum Vaticanum) i uns altres d'urbanisme i d'acústica.[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Carlo Fontana (1638-1714)» (en italià). Repubblica e Cantone Ticino. [Consulta: 13 abril 2020].
- ↑ «Carlo Fontana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.