Boris Gnedenko
Biografia | |
---|---|
Naixement | (ru) Борис Владимирович Гнеденко ![]() 1r gener 1912 ![]() Uliànovsk (Imperi Rus) ![]() |
Mort | 27 desembre 1995 ![]() Moscou (Rússia) ![]() |
Sepultura | cementiri de Kúntsevo 55° 42′ 27″ N, 37° 25′ 04″ E / 55.707517°N,37.417688°E / 55.707517; 37.417688 ![]() |
Director Institut de Matemàtiques de l'Acadèmia Nacional de les Ciències d'Ucraïna | |
1955 – 1958 ← Aleksander Išlinski – Yuri Mitropolski → ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat Estatal de Moscou (1934–1937) Universitat Estatal de Saratov (1927–1930) ![]() |
Tesi acadèmica | О некоторых результатах по теории безгранично делимых распределений ![]() ![]() |
Director de tesi | Aleksandr Khintxin i Andrei Kolmogórov ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Teoria de la probabilitat i estadística matemàtica ![]() |
Lloc de treball | Moscou ![]() |
Ocupació | matemàtic, historiador de les matemàtiques ![]() |
Activitat | 1930 ![]() |
Ocupador | Universitat Estatal de Moscou (1960–1995) Institut de Matemàtiques de l'Acadèmia Nacional de les Ciències d'Ucraïna (1949–1960) Universitat de Lviv (1945–1949) Universitat Estatal de Moscou (1938–1945) Institut Tèxtil de la Universitat Politècnica d'Ivanovo (1930–1934) ![]() |
Membre de | Institut d'Estadística Matemàtica (membre de l'Institut d'Estadística Matemàtica) (1962–) Royal Statistical Society Acadèmia Nacional de les Ciències d'Ucraïna ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Estudiant doctoral | Volodymyr Korolyuk, Vladimir Mihalevich, Domokos Szász, Bronius Grigelionis, Dieter König, Yuri Studnev, Alexander Korostelev, Tadeush Marianovitx, János Pintér, Gleb Sakovitx, T. I. Nasirova, Eduard Danielian, Elisaveta Pancheva, Ihor Kovalenko, Katerina Iúsxenko, Igor Ushakov, David Mejzler, Manfred Schneps-Schneppe, Vitaly Skorobohatko, Boyan Dimitrov i Atanas Geshev ![]() |
Família | |
Cònjuge | Natalia Konstantinova ![]() |
Fills | Dmitry Gnedenko ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() |
Boris Gnedenko (rus: Борис Владимирович Гнеденко) (Uliànovsk, 1 de gener de 1912 - Moscou, 27 de desembre de 1995) va ser un matemàtic soviètic.
Vida i Obra
Nascut a la ciutat de Simbirsk (actualment anomenada Uliànovsk), la família es va traslladar quan ell tenia tres anys a Kazan, ciutat en la que va passar la seva infància fins al 1927 quan, amb només quinze anys, va ingressar a la universitat de Saràtov per estudiar matemàtiques.[1] Després de graduar-se el 1930 va ser professor a l'Institut Tèxtil d'Ivànovo on va començar a estudiar qüestions matemàtiques i estadístiques referents a l'industria tèxtil.[2] El 1934 va anar a la universitat de Moscou per a fer estudis de postgrau, primer amb Aleksandr Khintxin i, a partir de 1935, amb Andrei Kolmogórov.[3] El 1937 va defensar la seva tesi doctoral sobre alguns resultats de les distribucions infinitament divisibles.[4] L'estiu d'aquest mateix any, en una expedició excursionista al Caucas amb el propi Kolmogórov, va expressar el seu disgust amb les polítiques soviètiques. El desembre d'aquest any va ser reclutat a l'exèrcit, enviat a Briansk i arrestat, denunciat per un dels participants a l'excursió.[5] Després de sis mesos empresonat en condicions infernals, va ser alliberat i rehabilitat com professor de la universitat de Moscou, amb el recolzament de Khintxin i Kolmogórov,[6] on va començar les seves recerques sobre valors extrems i sobre la història de les matemàtiques a Rússia.[7]
El 1941, en ser envaït el seu país per l'exèrcit nazi alemany, no va ser autoritzat a incorporar-se a l'exèrcit roig per la seva deslleialtat[8] i va continuar les seves recerques a la universitat que, a causa de la Segona Guerra Mundial havia estat traslladada a Sverdlovsk i, en aquesta ciutat, va començar les seves recerques en control industrial i control de qualitat.[7] Acabada la guerra, el 1945, va ser nomenat membre de l'Acadèmia Ucraïnesa de Ciències i enviat de professor a la universitat de Lvov.[9] Després de quatre anys en aquesta ciutat i onze més a Kíiv,[10] el 1960 va retornar a Moscou on el 1966 va substituir Kolmogórov en la càtedra de probabilitat[9] i on va fer recerca en teoria de cues i teoria de la fiabilitat.[11][12]
Gnedenko és conegut pels seus treballs en el camp de la teoria de la probabilitat i àrees connexes.[13] Gnedenko va publicar centenars d'articles científics i desenes de llibres i monografies.[8] Els seus llibres més notables, traduïts a diferents idiomes, van ser el Curs de Teoria de la Probabilitat (1950), la Introducció a la teoria de cues (1966) i els Mètodes matemàtics de la fiabilitat (1965).[14] També cal fer esment dels seus Assajos sobre la Història de les Matemàtiques a Rússia (1946) i del viu interès que sempre va tenir per la història de la seva disciplina.[15]
Referències
- ↑ Лупанов et al., 1992, p. 86.
- ↑ Singpurwalla i Smith, 1992, p. 274.
- ↑ Ushakov, 2011, p. 6-7.
- ↑ Valdés Castro i Valdés Castro, 2014, p. 262.
- ↑ Chang, 2011, p. 163.
- ↑ Chang, 2011, p. 164.
- ↑ 7,0 7,1 Singpurwalla i Smith, 1992, p. 276.
- ↑ 8,0 8,1 Ushakov, 2011, p. 8.
- ↑ 9,0 9,1 Лупанов et al., 1992, p. 88.
- ↑ Singpurwalla i Smith, 1992, p. 278.
- ↑ Singpurwalla i Smith, 1992, p. 279.
- ↑ Valdés Castro i Valdés Castro, 2014, p. 267 i ss.
- ↑ Kleyner i Gnedenko, 2013, p. 16-17.
- ↑ Ushakov, 2011, p. 9.
- ↑ Valdés Castro i Valdés Castro, 2014, p. 271-272.
Bibliografia
- Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
- Каштанов, Виктор; Медведев, Алексей. Теория надежности сложных систем (en rus). Издательская фирма "Физико-математическая литература", 2010. ISBN 978-5-9221-1132-4.
- Kendall, D.G.; Suhov, Y.M. «Boris Vladimirovitch Gnedenko (1912 - 1995)» (en anglès). Bernoulli, Vol. 3, Num. 1, 1997, pàg. 121-122. ISSN: 1350-7265.
- Kleyner, Andre; Gnedenko, Ekaterina. «Remembering Boris Gnedenko». A: Ilia B. Frenkel, Alex Karagrigoriou, Anatoly Lisnianski, Andre V. Kleyner (eds.). Applied Reliability Engineering and Risk Analysis (en anglès). John Wiley & Sons, 2013, p. 16-25. ISBN 9781-1-187-0189-8.
- Лупанов, О.Б.; Беляев, Ю.К.; Соловьев, А.Д.; Афанасьева, Л.Г.; Булинская, Е.В.; Тюрин, Ю.Н. «Борис Владимирович Гнеденко (к 80-летию со дня рождения)» (en rus). Вестник Московского университета. Серия 1: Математика. Механика, Num. 3, 1992, pàg. 86-89. ISSN: 0579-9368.
- Singpurwalla, Nozer D.; Smith, Richard L. «A Conversation with Boris Vladimirovich Gnedenko» (en anglès). Statistical Science, Vol. 7, Num. 2, 1992, pàg. 273-283. ISSN: 0883-4237.
- Ushakov, I. «The 100th anniversary of Boris Gnedenko birthday» (en anglès). Reliability: Theory & Applications, Vol. 6, Num. 4, 2011, pàg. 6-10. ISSN: 1932-2321.
- Ushakov, Igor. It’s a Random, Random, Random World (en anglès). Lulu.com, 2012. ISBN 9781105883255.
- Valdés Castro, Concepción; Valdés Castro, José Enrique «Boris Gnedenko y las aplicaciones de la teoría de probabilidades» (en castellà). Revista Estadística Española, Num. 184, 2014, pàg. 259-274. ISSN: 2254-9390.
- Ватутин, В.А.; Золотарев, В.М.; Ивановская, Р.И.; Ибрагимов, И.А.; Прохоров, Ю.В.; Сазонов, В.М.; Севастьянов, Б.А.; Соловьев, А.Д.; Чибисов, Д.М.; Ширяев, А.Н. «Борис Владимирович Гнеденко (1.I.1912-27.XII.1995)» (en rus). Теория вероятностей и ее применения, Vol. 41, Num. 2, 1996, pàg. 393-395. DOI: 10.4213/tvp2948. ISSN: 0040-361X.
Enllaços externs
- O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Boris Gnedenko» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
- Гнеденко, Дмитрию Борисовичу. «Борис Владимирович Гнеденко». Forum Gnedenko, 2014. [Consulta: 7 maig 2022]. (rus)
- «Гнеденко Борис Владимирович». math.ru - История математики. [Consulta: 7 maig 2022]. (rus)
- «Борис Владимирович Гнеденко». Публичная библиотека. [Consulta: 7 maig 2022]. (rus)